MATEMAT. POMAGALA FIZIK. MOTRENJA. 03 
Betis DN ora Sa 
y 
indi je 
Ra HGho sk (40 
M 
Buduć da #,—fR nije drugo nego pogreška zadnjega iznosa, a 
posljednja jednačba kaže nam, da je posljednja pogreška upravno 
razmjerna sa motrenom olinom ili da s njom raste. Po ovoj jed- 
načbi razaznade se pogreška posljednjega iznosa, ako se pogreška 
motrene oline umnoži sa parcijalnim diferencijalom iskane oline f 
uzetim polag promienljive oline 7. 
Primjer. Opredjeljujuć gustoću kakova kruta tiela vaganjem u 
zraku i u destilovanoj vodi, prave se mnogovrstne pogreške. Onih 
pogrešaka, koje izviru od gubitka težine u zraku, koj tielo u vis 
tjera, i onih, koje izviru od raztezanja vode, ako ne važemo u naj- 
gušćoj destilovanoj vodi kod 4" C., ne pribrajamo ovdješnjim po- 
greškam, jer takove pogreške dadu se odstraniti drugim putem, koj 
u praktičnoj fizici imenujemo ,epravljanje opaženih olina“. 
U zraku odvagano tielo neka teži g grama, u vodi uronjeno neka 
teži 4, grama; gubitak njegove težine u vodi je dakle q--q,. Jer 

imamo destilovanu vodu pri 4" C., tu je njezina gustina = 1, te 
se gustoća g našega tiela dobiva iz jednačbe 
ge) 
Rai 
Buduć da se oline q i q, motre svaka za sebe ili neodvisno, 
smiju se njihove pogreške istražiti zasebice. 
Kada bi vagajuć u zraku napravila se pogreška €, našli bi q-b-= 
mjesto q, te nebi dobili gustoće g, već koju drugu gustoću g,, ito 
a iak 
qonen=q: 
Po smislu jednačbe (11) dobiva se pogreška ovoga iznosa iz 

ke a DO Men ao) 
S 1 Škair ndddqednbijidg er) 
Diferencujemo li samo po olini q, to dobijemo 
koi ja kae dr 
Geje brrelmjok(astn? 
Ovaj oblik uči nas, da kada bi tražeći gustoću tiela pri vaganju 
u zraku dobili težinu preveliku za -he te kad bi sve drugo bilo 
točno izvedeno, posljednji bi iznos dobili premalen za €. ————; 
