138 S. LJUBIO, 
običaj, već od pamtivieka u naših gradovih, kao što i kolo (chorea) 
nije slavenskoga izvora (Linhardt), nego je ostao iz rimskoga doba, 
te se udomaćio. Plaćene žene (praeficae) predhode sprovod, te na- 
riču, zato narikače, narikalice, narikuše (Festus, Nonius Marcellus 
i t. d), sbubljajuć nejasno njeke obične stihove u pohvalu premi- 
nula. Danas je već izčeznuo. Varo kaže po Aristotelu, da je to 
barbarski običaj; Statius pako, da je frigjskog izvora. Znamo iz 
Omira, da su Andromaka i Ekuba piesmom oplakivale mrtvoga 
Ektora. 
Tajnik mletački Antun Vinciguerra u svom izvještaju od god. 
1481 o otoku Krku piše ovako (Relationes I. str. 82): ,Havendo per 
consueto sua signoria (naime Ivan Frangapan knez krčki) nella 
sera de san Martin far celebrar i bacanali fina giorno, azio la ma- 
tina seguente nullo se potesse aricordar 1 operatione de la sera pas- 
sata, et riscaldando el vino, che concitava la brigata in salti, balli 
et tripudii, accadete“ i t. d. Tripudio po Longhi e Toccagni, jest: 
»qdualunque festa, in cui mostrasi pieno contento con canti, balli, 
banchetti-esultazione di gioja clamorosa“. 
Juraj Sisgorić Šibenčanin, poznat kao dobar pjesnik iz knjige 
»Georgii Sisgorei Sibenicensis Dalmatae elegiarum et carminum 
libri“ (Venezia 1477), bjaše biskupov namjestnik (Luke 'Tolentića), 
kako izlazi iz listine kod Farlata (IV. 472) od 1. ožujka 1485, 
gdje je nazvan ,decretorum doctor, canonicus et vicarius generalis“. 
Napisao je jošte sastavak pod naslovom: ,De situ Illyriae et civi- 
tate Sibenici. Georgius Sisgoreus Sibenicensis Dalmata magnifico 
viro Antonio Calvo patritio Veneto et Sibenicensi praetori dignis- 
simo“, u kom ovako piše: 
(Omissis.) De moribus quibusdam Sibenici. Cap. XVII. — Mores 
nabent ulira leges nostri cives quosdam peculiares et quosdam pe- 
regrinos, quos a finitimis imbuerunt. 
Siquidem proverbiis Illyricis utuntur, quae nos dicteria diximus, 
et ex lingua vernacula in latinum vertimus cum Ja. Naupleo viro 
docto et discreto. Illis namque nec leges Solonis nec Numae Pom- 
pili excogitationes, nec ipsa Pythagorica praecepta videntur acutiora. 
Mulieres praeterea in funerum luctibus reboant nenias, constantium 
animos virorum percutientes, et ad lachrymam excitantes, ferven- 
tioresque fletibus, Thetidis et matris Euriali, quos in filiorum perdi- 
tionibus barbaro ululatu emittebant. Et in nuptiarum die choreas 
ducentes, quaedam cantant epithalamia, qualia nec Catullus, nec 
Claudianus caecinisse fuit auditus. Petulans deinde juventus cupidi- 
