186 S. LJUBIĆ, 
naše kotline, u Saslovicu i u Zeiselbergu navlastito, gdje se našla 
izradjena kremenjača u ernkastih naslagah umetena s uglevljem 
i kosti mamuta, nosoroga i soba (renne). Napomenu napokon slična 
izkapanja profesora Eckera u Munsingu u Nemačkoj. GG. Ber- 
trand i Evans primjećuju svoje opazke k tomu priobćenju. Na 
pitanje Bertrandovo, jeda li se izradjeni kameni i kosti nalaze u 
množini, odgovori grof, da jamačno ne mnogo, no ipak razmierno 
s ugljevljem; Evans pako nedrži one na ogled stavljene kamene 
kao paliolitičke tvorine, no mladje. G. Wurmbrand predloži napo- 
kon prosiečne slike onoga tla, i opazi, da kremenasti ondje izko- 
pani trunci nisu tako veliki, da bi mogli sazdati onako tipičke pred-- 
mete, kao što su oni našasti drugdje u naplavnom zemljištu. G. grof 
Zawisza spominje odkrića u mamutovoj špilji u Poljskoj. Akoprem 
Jih opisao u stokholmskom sastanku, misli ipak, da ga bližina medju 
Poljskom i Ugarskom ovlašćuje, da se na ovaj predmet povrati. 
G. 1874 opazi on desno kako se ulazi u mamutovu pećinu, le- 
žeću u poglavitoj dolini Wierzeh6wa, tri njem. milje od Varšave, 
ostanke jednoga ognjišta, te na blizu hrbine od pečenoga posudja, 
više kremenjača pomnjivo izradjenih, jednu krasno izgladjenu sje- 
kiricu od diorita, mnogo pilica i sjaset odlomaka do skoro 2000 ta- 
kovih predmeta, od kojih gornji načina onih della Madalena, dolnji 
onih Moustiera i kvaternarnih naplava Mesvina. Medju ovimi od- 
krita bi jošte jedna amajlija iz slonove kosti, zubi probušeni med- 
vjeda, vuka, lisice, jelena, i mnogo drugih predmeta iz kosti od 
raznih živina. Na dnu pećine protezahu se dvie hodnice, u kojih 
se našlo mamutovih i još drugih kosti pomješanih s drugimi ka- 
menitimi predmeti. Predstavljale su faunu sliedeće živine:  Elephas 
primigenius, Ursus spaeleus, U. aretos, Cervus alces, C. elaphus, 
C. tarandus, C. capreolus, Pquus caballus, Bos priscus, Sus serofa 
ferus, Canis lupus, C. vulpes, €. lagopus, Lepus timidus, Meles 
taxus, Sciurus vulgaris, Mus, Anser. Bilo je tu pomiješano i čo- 
vječjih kosti, ali Dr. Fraas iz Stuttgarda, koj je sve ove kosti ozna- 
čio, misli, da spadaju na kačnje doba. G. Bertrand zapita: u-kom 
položaju su se nalazili tragovi ognjišta napram položaju predmeta 
iz mamutova doba? G. Zawisza odvrati nejasno, da je u dubljini 
od 10 em. naišao na njegove tragove, a da su ovi slazili doli do 
dva metra. G. Capellini obznanuje sastanku, da su se u Toskani 
iznašli tragovi čovjeka pliocena (terciarnoga); predočuje kosti kita 
od vrsti tako zvanoga Balaenoptus, našaste do sada samo na oba- 
lah blizu Anversa, na kojih se opazuju urezi, koje on pogledom 
bin dk s. 
