IZVJEŠTAJ O PREDHISTORIČKOM SASTANKU. 191 
tana lubanja našla, stvar je istinita, nego da je okrajak rane na 
njoj zarasao bio, a rana odveć ogromna, da bi se mogla u odnošaj 
dovesti s ozledami od g. Broke opisanimi. G. Virchow izjavljuje se, 
da i on uslied svestrana razmatranja lubanjskih na očigled po g. 
Broki postavljenih predmeta pristaje iz njegovo mnienje, i spominje 
zatim tri u berlinskoj sbirki nalazeće se lubanje, koje su, kako se 
čini, o koncu visile, te se kao amajlije nosile. (3. Montelius bilježi 
prisutnost kosti dielomice izgorjelih u njekih svedskih dolmenih, 
i odkriće, koje je sam s g. Retzius izveo otvorivši grob iz kameni- 
toga doba u istoj državi, jedne ljubanje poslie smrti provrtane. G, 
H. Hildenbrand veli, da kod njekoga pokoljena australjskoga živi 
običaj, da mati nosi sobom tjelo svoga djeteta tja do podpune tru- 
leži. U njekom pokritom hodniku u Skaniji god. 1875 prokopa- 
nom našao je medju kostmi od nahrpanih okostnica više komada 
jako izgorjebh. U jednom grobu iz tučnoga doba u istoj pokra- 
jivi odkrio je komadić izgoriele kosti, položen na desnom ramenu 
prostrte okostnice tu pogrebena starca. G. de Baye izviesti o pro- 
vrtanih lubanjah i o lubanjshih kolašcih našastih u noolitičkih po- 
stajah Petit-Morina (Marne). Mnogi komad stavlja van sumnje taj 
običaj provrtanja lubanja za doba ugladjenoga kamena. Sbirka g 
de Baye (koju sam u kratko opisuje) dopriniela je s onom g. Dra. 
Pruničrsa na to, da se postavi pitanje o provrtanju za doba ugla- 
djenoga kamena. (5. Monteltus stavlja na znanje dvojako odkriće, 
koje se tu nedavno sbilo u Svedskoj u okolici Karbbue-a i Her- 
ljunge, gdje se medju mnogobrojnim orudjem iz kremena našlo 
zrno od tuča i otučeni brk tučnoga koplja, čega radi imali bi se 
ti grobovi pripisati dobu prelaza. G. Bellucci potanko opisuje svoja 
odkrića iz kamenitoga doba u Tunizkoj. Označivši okolnosti, koje 
su ta odkrića prouzrokovale, nadovezuje kazalo našastih predmeta 
od kamena i broj njihov po glavnih obrazcih (do 2982 izradjena 
kamena). Razlaže o dobu, komu bi se ti predmeti pripisati mogli, 
te misli da spadaju na doba ugladjenoga kamena. Opazio je poda- 
leče od Udrefa više hrpa grobnih humaca, koji mu se činili. da su 
grobne humke, ali mu nedostajalo vremena, da jih iztraži. Gjeneral 
Feidherbe veli janiačno, da grobovi neprelaze granice Algjerije, i 
da Dolmeni ondje nestoje skriti u zemljenih humcih dali se nalaze 
pod vedrim nebom; Bellucci želi ipak svratiti pažnju i na one 
humke, pošto misli, da bi možda dragociene posliedke za znanost 
doprinieti mogle. G. Montelius obaviešćuje o uspjehu svoga puto- 
vanja u Galiciji, Poljskoj i Ruskoj, gdje se ovih zadnjih godina 
