IZVJEŠTAJ O PREDHISTORIČKOM SASTANKU. 199 
dalje potrajati u nutrnjih stranah otoka. Sjekirica i strjelica od tuča 
nije se ondje našlo, možda ta tvar bjaše odveć skupa za takove pred- 
mete, te su za to kamen rabili. G. Worsaae veli na to: iz svega toga 
vidi se dakle, da je tuč došao u Evropu dvojim pravcem. Jedan tok 
poveo ga iz Italije u Galiju i Veliku Bretanju, drugi sredinom Ev- 
rope kroz Nemačku u Skandinaviju. Zapadni išao je polaganije, 
pošto je jasno, da je Englezka kašnje primila tuč od Skandina- 
vije; ona n. pr. nije nikada došla do krasnih mačeva sa raztaljenimi 
bočami, kojimi se sjever divno ponosi. G. Montelius opisuje poviest 
oblika bakrenih celta. Dokazuje, da su s prva otiskani uprav po 
kamenitih sjekirica, zakrajci učvršćenih (Palstab), koji zakrajci raz- 
vijajući se, postaju kano krila. Ova se krila napokon sastižu, te 
tako osriedno oddvajanje izčezava; ovako je postao celt cievni ili 
na ciev. Može se dakle po tom načinu sliediti razvitak ovoga oru- 
dja tja od kamene sjekirice do željeznoga celta. Ovakovi celti na- 
laze se ne samo po svoj Evropi, nego i izvan nje. G. Franks ima ga 
iz Hindostana. G. Schliemann našao jih mnogo u izkapanjih kod 
Hissarlika. Stari oblici ostali su uz novije, te jih ima neizbrojene 
vrsti. U Asiji oblik jim prost, u Skandinaviji sjajan. Mogao bi on 
valjda pokazati put, po kom je tučna kultura u Evropu došla. 
Isti je jošte razložio i o geografičkoj razdiobi ovih oblika. (5. Franks 
kaže, da je pukovnik Lane Fox na svietlo dao razpravu o svih 
oblikah celta u raznih zemljah. Švraća pažnju na drvene ručice 
našaste u solnih rudnicih Halleina, koje se čuvaju u solnogradskom 
muzeju, na jednoj od kojih još stoji nataknut bakren krilati celt. 
G. Pigorini pridodaje, da se je našlo takovih ručica u italianskih 
. terramanah. G. Dognće pita, čemu su služili oni kotačići, koji se 
vide sa strane mnogih celta; čemu onaj polumjesečni oblik, koj se 
često vidi na njihovoj gornjoj strani ? GG. Montelius i Hildebrand 
misle, da su oni kotačići služili za utvrdjenje ručice u cievi, a po- 
lumiesečna guka za ustanovljenje brkate sjekiricu na drvenoj ručici. 
G. Evans misli, da celt u solnogradskom muzeju bi udarcem na- 
metnut, pošto se on izkazuje više italijanskog nego austrijskog 
oblika. G. Zanoni podnaša veoma važnu i zanimivu razpravu c 
izkapanjih Certose u Bolognji, u kojoj opisuje najnovija odkrića od 
njega učinjena u okvlici ovoga groblja. Veli, da se tu nalaze dva 
skupa grobova osobito važnih, jedan na mjestu nazvanu ,,Bessacci 
de Luka“, drugi pako na mjestu ,Arnoldi“ i ,Strada della Cer- 
tosa“. Svi ovi grobovi spadaju na prvašnja doba Felsine, prije etrus- 
koga gospodstva. Predstavlja svietlopise raznih predmeta ondje na- 
