IZVJEŠTAJ O PREDHISTORIČKOM SASTANKU, 201 
ponješto naliče na one, koje su se našle u italijanskih Terramarah, 
a tučni i željezni predmeti, u njih s kostmi pomječani, onim iz 
Hallstitterskih grobova. (Grobna posuda stajala je po sriedi izpod 
humea, okolo nje čvrsta pleća, a nad njom prepleteno drveće, da 
ju zemlja nesmrvi, tako da se nalazila osamljena kao u sobici. Vra- 
tivši se na parobrod, nastavismo put k Batti. U što se od kraja 
umakli, eto iznenada grdno se nagrudi podnebje, a poče duhati iz- 
pod oblaka snažan vihar. Pametan brodar uz nježnost krasnoga 
spola tu izobiljno zastupana bio bi očito približajućoj se oluji okrenuo 
pleća, i u Peštu se svratio, no naši gospodari usprkos sve to većoj 
bjesnosti vremena, ako i šepavo udare napred do cilja. Jedva se 
dočepali obale i ne dobro svezali, razpadnu se duboko tamne obla- 
čine, baciv na nas sve što su mogle, dočim su vetrovi s druge 
strane znali u mah sručiti same škale velikim naporom na prvi 
dolazak nastavljene da se izkreamo. Pri obali na ravnici vidjali se 
uprav za nas od uprave dobara baruna Šine podignuti eviećem i 
barjaci obilno izkićeni strehači, pod kojimi bogato narešene trpeze 
pripravne da gostoljubivo i ugodno naše prazne i lačne željudce za- 
bave. Ali sve zahman. Kašnje se oluja utaloži, te nam dozvoli, da 
se na kopno izkrcamo, i da se naužimo njezinih razvalina i mrša- 
vih ostanaka staro-rimske kupelji njekadašnje Potenciane. Jošte za 
svjetla dučepasmo se peštanskoga žala. 
V. Sjednica. Subota, 9. rujna u 10 satih prije podne. 
Otvori sjednicu predsjednik g. Dupont. G. Cazalis de Fondouce 
javi, da se u južnoj Francezkoj nalaze mogile, u kojih se našlo 
željeznoga oružja i bakrenih predmeta oblika MHallstattskoga. Za- 
bavlja nadalje sastanak opisivanjem ondje nalazećih se velikih ka- 
menitih okruga, u kojih promjer preko 100 metara iznosi. G. Hul- 
debrand opazuje, da se na zemljištu stojećem medju Rajnom, Čes- 
kom i Ugarskom nalazi tako veliki broj galskih starina, da se pri- 
poznati mora, da je galski narod veoma uplivao na izobraženje 
germanskih pokoljena. U što se tiče kamenitih ograda, veli, da je 
jedna u Svedskoj, koja je služila tja do sre Injega doba za sastanke 
onomu kotaru. G. Cazalis de Fondouce nadomeće njekoliko riečih 
na razjasnjenje svoje prijave. (3. Pigorint govori najprije o njekih 
mjedenih predmetih opredieljenoga oblika, koji su se do sada sma- 
trali kao aes signatum. Našlo se jih u Rimu tako debelih, da se za 
novac smatrati nemogu; a pošto se često nalaze uskupa s drugimi 
tučnimi predmeti, on misli, da su to prije tučne šibe. Zatim raz- 
