IZVJEŠTAJ O PREDHISTORIČKOM SASTANKU. 203 
države mogu se kao keltičke nazvati. G. Sadovsky govori o trgo- 
vini jantara na sjeveru. Nastoji zatim, da ustanovi mjestopis bal- 
tičkih strana u ono daleko doba. Buduć tako opredjelio jedino mo- 
guće ceste u onoj močvarskoj zemlji, dokazuje, da one odgovaraju 
viestim, koje nam pružaju zemljopisci i odkrića starih predmeta. G. 
Franks dvoji o tom, da je sav jantar, koj se na jugu našao, ondje 
iz sjevera nadošao. Izviešćuje o urezanom oružju britanskoga mu- 
zeja. Ovi predmeti, nadošli iz Italije, svi su skoro iz jantara za- 
gašeno crvenkasta, sasvim različna od sjevernoga žutoga, te sicili- 
anskomu jantaru mnogo priliče. Slog vajanine izuzam jednu glavu 
sav je barbarski, arkajsko-klasički, te i to stoji za južni izvor tvari. 
Veli po g. Pulszkyu, da se tu nedavno u Siriji kod Libana veliki 
kup crvenoga jantara odkrio.' G. Capellini spominje razne tvari, 
koje su stanovnici stare Felsine rabili za ukras svojih kućnib sprava, 
Medju ovimi nalaze se: slonova kost, iz koje su pravili narušnice, 
češlji, kocke, te zubi od dabra, školjke od petonkla, aragonit, gli- 
nena molasa, skrilj, crven jantar ili bolonjski, crven koralj itd. G. 
vanks kaže, da se u britanskom muzeju čuva jedan tučni štit i 
jedna starodavna sablja, koji su ukraseni s malenimi puceti iz crve- 
noga koralja. G. Chantre veli, da se crveni koralj više puta našao 
u mogilah Franche-Comtć, a da se crveni jantar u velikoj mno- 
žini izkapa u grobištih alpa. G. de Daye isto je tako opazio po- 
rabu koralja u grobovih željeznoga doba u istočnih stranah Fran- 
cezke. Spominje više predmeta izkopanih u tih grobovih, koji su 
tom tvari ukrašeni. G. Cazalis de Fondouce broji ponjekoje tvari 
rabljene od stanovnika, koji su u južnoj Francezkoj dizali dolmene, 
naime aragonit, skrilj, školjke, crveni jantar, uledjeni vapnenac itd. 
G. Zawisza predstavlja brk željeznoga koplja, načast u Koweku u 
Voliniji, na kom se opazuju srebrom okorušane slike simboličke i 
runsko pismo. Uz opazke g. dra. Wiberga čitao je na tom koplju 
ime njegova posjednika porekla gotsko-skandinavskoga. GG. Maildth 
opisuje ostanke poganskih utvrdjenja i grobova u Lipt6ćskoj župa: 
niji. G. Miersynski, pokle je rekao, da se lituansko koljeno podo- 
sta približuje italo-grčkomu narodu, doda, da točno poznavanje sta- 
rina našastih u lituanskih grobovih moglo bi doprinjeti na sdruženje 
predhistoričkoga doba sa historičkim. G. Montelius misli, da arkeo- 
logička odkrića pokazuju, da je već u početku kršćanskoga ljeta 
bilo svedskih naselbina u Finlandskoj, u isto doba kada su ger- 
! Vidi Fraas: Drei Monate am Libanon. 2. Auflage. Stuttgart 1876. 
