6 FR. Š. KUHAČ, 
Nešto o poviesti duduka i pištale. 
Poviest duduka u glavnih stvari ista je kao i prije spomenute 
sviraljke trstenice, budući da na duduka nije opaziti znaka usavr- 
šivanja, akoprem je ipak već nješto više razvijena. Moguće je, da 
su prvi ljudi ne malo vremena trebali, dok su od trstenice bez 
luknjica do duduka sa luknjicami došli, i da su to sigurno smatrali 
kao znatan napredak u glasbi. Da, ako se čovjek u ono doba po- 
stavi, kada su se ljudi znali puno radovati čuvši samo jedan glas: 
koliko li moralo im veselje veće biti, kada su tri, četiri razna glasa 
jedan za drugim zamnievala? — Ovaj za onda znatan obret biti 
će valjda uzrokom, što se je staro ime ovoga glasbala sačuvalo 
skoro u svih naroda, pa dakako i u Slovjena. 
Staroslovjenski se kaže: zaga, ruski 1y/a, AyAKA, AydouKa, polj. 
dudy, čes. dudy, luž.-serb. duda, lit. duda it. d. Nekoji su narodi, 
dapače i Slovjeni, prenieli ime ,duda“ na savršenije glasbalo, o 
kojem ću u poviesti gajda pobliže šta reći. 
Što se tiče poviesti pištaline, evo najpredje tumača koriena pisk. 
»Pisk-ati, glasiti, zviždati; lit. pysku, pyskćti, pucati; starosl. piske, 
zviždaljka, svirala; oserb. pisk, sibilus, pis-na, pisna-ti, yevćew, 
hiscere, pišta (pisk-ja), piskati, pfeifen, fičten.“ Ovo je mjesto u 
VI odjelu Fickova ,Indogerm. Wo6rterb.“, u kojem se nalaze rieči 
litavsko-slovjenske jezične zajednice. 
Po tom bijaše dakle rieč piskalo, pištala, pa po svoj prilici i samo 
glasbalo, Slovjenom poznato još od stare postojbine njihove. 
Pitanje je sada, jesu li stari Slovjeni riečju pištala razumievali 
onu primitivnu sviraljku, koju Hrvati i Srbi sada njome razumievaju ? 
Ja mislim, da je staro pištalo bila sviraljka mnogo razvijenija 
od naše hrvatske pištaljke, budući da Česi i Poljaci riečju pištalky, 
piszezel razumievaju onu sviraljku, koju južni Slovjeni zovu sviralom 
ili evekljom. Pa kako je vidjeti po malo niže navedenih českih i 
poljskih poslovicah narodnih, ima ih mnogo, koje glase upravo 
onako kako hrvatske, samo što je u onih uviek pištala umjesto 
naše svirale 2 zveklje. Osim toga vele neki staroslovjenski citati 
(vidi broj 20 sliedećih citata), da su pištalu skupa sa inimi glasbali 
rabili — osobito takovim glasbalom, uz koje bi se išlo u boj. Ni 
jednoga ni drugoga ne bi moglo biti, da je drevna pištala glasbalom 
primitivnim poput našega. Miklošić natuknu (vidi broj 22 sliedečih 
citata), da talijanska i francezka rieč pistola, pistole potiče od slo- 
vjenske pištale. Na prvi se pogled čini to vrlo nevjerojatnim, budući 
