8 FR. Š. KUHAČ, 
npkrovannija u nuck. Danielis vita et peregrinationes, e duobus 
cod. I. saec. XVII. bibliothecae publicae petropolistanae, II ex 
apographo musei Rumjancov. Vostokov ,Opisanije“. 
21) pišćati, sibilo. Habdelić Dictionar; 1670. 
22) pišćal, fistula; Habdelić 1670, čes. pištal, rus. Iuimaab, oserb. 
pišćel, pol. piszezel, piszezalka, talj. pist6la, francez. pistole. 
Budući da se u staroslovjenskih spisih često spominje i pištala i 
svirala, kod južnih Slovjena pako svirala isto ono znači, što pištala 
kod Čeha: vjerovatno je, da je rieč svirala, sviraljka bilo kolektivno 
ime znamenovanja njemačke rieči ,Blasinstrument“. Hrvati su ovo 
obće ime malo po malo prenieli na neku vrst sviraljke; riečju 
»pištala“ pako zvali ono djetinsko glasilo, koje smo evo ovdje 
opisali. Neznatnost naše pištaljke biti će uzrokom, da se ne spo- 
minje ni u naših poslovicah ni u pripoviedkah, dočim u českih i 
poljskih poslovicah često dolazi, kako se to iz sliedećih poslovica 
viditi može. 
Česke poslovice. 
(Fr. L. Celakovsky ,Mudroslovi ndrodu slovanskćho ve prislovtch.) 
Dobfe jest popiskati, a pištalku za pis dati! (pag. 83). 
Snadno tomu piskati, kdo rad taneuje (pag. 112). 
Kdo poslueh4 ptičiho pisku, miv4 hovinko k zisku (139). 
Chudćmu všude piskoš (174). 
I robiček piskne, nčkdo-li ho tiskne (181). 
Bl4zen piska, bl4zen hr4, a kdo se nali divi, sdm rozum nemi (212). 
Nedivej kini za pištlu, ani vola za ptaka (256). 
Jak hospodfr piski, tak čeled skiče (316). 
Až mnč daš jisti, teprva mnč piskej (581). 
Ženy umčji bliznim piskati (394). 
Jakou budu piskati, takvou musiš tancovati (021). 
Pišti nali od šibenice (928). 
Dal konč za pištalku (546). 
Uhodila kosa na kimen, pištec na bubenika, holič na bradyše (D906). 
An to Malostranšti ševci na kopyta piskaji (997). 
Zuby mi na to pišti (992). 
Dčla pištalky, jakž se jemu libi (605). 
Pisknoeš-li, pisknu (poviš-li ty na mne, nezamlčim i j4 na tebe (605). 
Na jednu kejdy piskati (654). 
! Sravni one hrvatske poslovice, koje su kod opisa svirala, 
