60 LJ. VUKOTINOVIĆ, 
imati unutarnje takodjer razpoloženje nekakovo, koje ako i nepo- 
stoji u ničem drugom, a ono je bar neka vrst passiviteta, kojim se 
neopiru uplivom izvanjskim, nego si assimiliraju (upriličuju) one nove 
promjene, koje im nanose ovi izvanjski uplivi. 
2. Ima variatijah , koje postaju niknućem monstrositetah (nagrdah), 
t.j. razvojem takovih vegetativnih pojavah, koji sa redovitom snagom 
plodilah nestoje u nikakovu razmjerju; monstrosni pojavi ostanu 
vezani na individuum pojedini, te se mogu razploditi samo onda, 
ako se bud naravskim bud umjetnim postupkom omogući assimilatija 
— upriličenje — sa unutarnjom snagom physioložkom, inače mon- 
strositeti izumiru sa dotičnim individuom. U tom slučaju očevidno 
je, da variatija  monstrosna nejma u sebi razpoloženja na dalnji 
razplod, ako razvojnoj sili nepripomažu uplivi mechanički, koji 
podupiru izvedenje zahtievane assimilatije. 
3. Ima variatiah morphologijskih, koje se pokazuju na spoljašnosti 
i na formah organizma. Variatie. ove zavise najvećma ob uplivu 
mechaničkom izvanjskih okolnostih, nu ostat će redovito prolazne, 
ako im nepriteče u pomoć razvojna snaga unutarnja; jer samo ona 
može proizvesti to, da organizam sa svojim promienjenim oblikom 
ojača, da postane taka čvrstim, te se može nadalje razvijati, izvijati 
i ploditi. Koliko je izkustvo dosele učilo, mora se sa sigurnošću 
zaključiti, da nijedna od variatijah nejma uvjetah za svoj dalnji 
obstanak, t. j. za plodjenje svoje, ako se neslože oba factora, 
unutarnja najme dispositija i razvojna snaga, te pripomoć izvanj- 
skih uplivah mechaničkih. 
Pristaše indi postupne transmutatie, koji toli vatreno brane nauku 
svoju, izključujući svaki izvanjski upliv, nejmaju pravo, jer se ne- 
može pomisliti, da mogu uplivati na promjenu typah samo izvanjski 
uzroci, kad nebi bilo na drugoj strani razpoloženja unutarnjega u 
organizmu, da se tim razpoloženjem prilagodi uzrokom iz vana dje- 
lujućim. Heterogeno plodjenje priznaje upliv transmutatie, samo ju 
drži sredstvom pripomoćnim. Može se lahko pojmiti, da bi svaki 
razvoj organizmah bio zapriečen ili sasvim uništen, kad bi izvanjski 
uplivi bili neprijazni unutarnjoj snazi razvojnoj. Nu heterogeno plo- 
djenje može se takodjer u nekom smislu nazvati transmutatijom, s 
tom vendar razlikom, da ovdje transmutatija nebiva postupnom, 
sićušnom promjenom, nego se zametak razlikosti i uvjeti za trans- 
mutatiju porode u organih embryonalnih najedanput i tada se oživo- 
tvori gotovo nov individuum. 
Pristaše nauke transmutatijonalne neprimaju heterogeno plodjenje 
