PRIRODOSLOVNE THEORIJE I DARVINISAM. 61 
jer da bi moglo valjati samo za one slučaje, u kojih se rode indi- 
vidua materi svojoj neslična. 
Vidi se napokon, da u cieloj stvari nije ništa, nego prevelika 
tančarenja, koja zavadjaju one prirodoslovce, koji se prepiru više 
2a oštroumnost svojih speculativnih nazorah, nego zaradi same istine. 
Kad se bezpristrano i sa praktičnoga gledišta prosudjuje jedna i 
druga theorija, dopustit će se relativna vriednost svakoj, a obadvijem 
u zajedinstvu — podpuna. 
Usudio bi se moje mnienje onamo izreći, da se sredstvom ovih 
dvijuh theorijah može tumačiti djelovanje prirode u dvojakom smjeru, 
koja se oba slažu u jednu svrhu. 
Heterogeno najme plodjenje djeluje snagom unutarnje razvojnosti, 
dočim u klici il u začetku embryona proizvadja metamorphosu, 
kojom se razvije nov individuum različan od typa materiuskoga; — 
transmutatija podjeljuje podpun izraz novim typom, dočim ih po- 
stupnom pretvorbom usavršuje i pripomaže najvećma, da nova forma 
ojača uplivom mechaničkih uplivah izvanjskih, te da okolnostim 
postojećim pridešena postane sposobnom za razplod. 
Vratit mi se je još jedanput na theoriju transmutatijonalnu. Pro- 
tivnici ove theorije navode, da bi po njihovu načelu trebalo toliko 
vremena i toliko bezbrojnih vjekovah za stvaranje organismah po- 
stoječih, da ovako neizmjerno vrieme nadilazi svako shvaćanje uma 
čovječanskoga. Istina je, svi računi, koje si možemo sastaviti u tom 
obziru, prekoračuju granice našega navadnoga računovodstva, nu 
to još nebi bio razlog, zašto da se ciela theorija zabaci, jer je 
sbilja perioda, u kojoj priroda od postanka svoga do sada djeluje, 
jamačno mnogo dulja, nego si ju obično predstavljamo, — medjutim 
nije sima duljina vremena dokaz proti načelu pretvorbe, nego ja 
držim u obće za najshodnije, da takove nazore, koje nam nije do- 
pušteno protumačiti, niti nenapominjemo. 
Medjutime mislim, da bi se sa praktičnoga vida moglo i io navesti, 
da dan danas nigdje neopažamo slučaje takovih postupnih pretvorbah. 
Kad bi se summatiom najsitnijih variatijah pretvarala individua, tada 
bi to već bez dvojbe bilo na očevidnost konstatovano, jer priroda 
i sada još stvara i pretvara, te dosti prilike pruža, za physioložka 
i morpholožka opazivanja; — a kad bi htjeli i to dopustiti, da 
djelovanje prirodnih silah biva tajno i nami možebiti nevidivo: — 
to bi nam ipak cultura dobavila dokazah o postupnoj transmutatiji, 
jer nam je dovoljno poznato, koliki je napredak učinjen na polju 
umjetnoga razploda i kolikom vještinom se znade čovjek poslužiti 
