64 LJ. VUKOTINOVIĆ, 
dokazati, da je jedan typ promienjen u drugi postupnom trans- 
mutatijom , tim manje, jer nutarnji ustroj toga okamenjenoga svieta, 
ostaje nam za vazda: terra incognita. 
Zivotinjah antidiluvialnih nestalo je; okolnosti u kojih one mo- 
gahu obastati, promienjene su i time je prestala i mogućnost nji- 
hova razploda, — nu jamačno samo u dojakošnjoj formi, a nova 
forma imala se prilagoditi novo nastavšim okolnostim. Laglje se 
dakle može pojmiti, da je promjena typah nastala heterogenim 
plodjenjem nego sitnom transmutatićm , jer takovih sitno i postupno 
promienjenih organizmah okamenjenih još nitko našao nije, mora 
se dakle drugi način plodjenja prihvatiti, koji se čini vjerojatnijim. 
Pretvorba može bivati rodoslovnim redom u granicah plemenskih, 
nipošto pako bezuvjetno u okrugo cieloga organičkoga svieta. 
Dr. Alberto Wigand pobijajući Darwina, naveo je u svojem 
djelu: ,Die Genealogie der _ Urzellen. Bravnschweig 1872“ novu 
theoriju, koju ću pobliže razjasniti. 
Wigand tvrdi, da su vrsti (species) od varietetah absolutno raz- 
lučene. 
Za vrsti opredjeljuje korjeniku (Stammbaum) polyphyletičku, za 
varietete pako različnih vrstih uzimlje korjeniku monophyletičku, 
iz druge strane ipak dopušća, da su polyphyletičke vrsti imale u 
prvobitnih monerah prastanice — Urzellen — koje su se razvile 
iz korjenike monophyletičke. 
Polag ove theorie Wigand misli, da su monere kao prastanice 
sačinjavale prvobitno korjeniku monophyletičku, a iz ove da su se 
razvile vrsti polyphyletičke. 
Smiona ova namisao — izim toga, da u sebi krije neko protu- 
slovje — još zapletenijim načinom tumači postanje vrstih, nego 
ikoja druga theorija, jer njegovomu tumačenju treba, da bude 
iznad prve periode, u kojoj se početak života porodi, još druga 
starija predhodna perioda primordialna, u kojoj su ove tobožnje 
prastanice stvorene; — nu izvan ovih dvijuh periodah moralo je 
biti još i treće periode, u kojoj se imadoše monerne prastanice 
pretvoriti napokon u podpuno označene vrsti. 
No kako da pojmimo ovakovih jamačno dugotrajnih periodah, u 
kojih bijaše mirno ležati i počivati tolikim stanicam i prastanicam bez 
da su se probudile na život? Ako okolnosti nebijahu shodne nji: 
hovu razplodu kako mogahu prijati uzdržanju njihovu? Kako to, 
