68 LJ. VUKOTINOVIČ, 
Modificationen der einzelnen Organe als Flossen, Beine, Fliigel 
usw. entfaltet hat; mit anderen Worten, die Uebereinstimmung 
homologer Organe ist Folge der Vererbung, der Unterschied aber 
eine Ausserung des Entwickelungsgesetzes — womit wir zugleich 
der undenkbaren Annahme Darwin's entgegen, dass die fertige 
Flosse durch blosse Variation und natiirliche Zuchtwahl in Bein 
oder einen Fliigel umgewandelt worden sei. —“ 
Dr. Wigand uzima, da se već u prvobitnoj osnovi prastanicah 
smjer nalazi za stanovite classe prirodnih plodinah; pak se onda, 
kao što je gore rečeno, prastanica dieli na druge tada podredjene 
prastanice i proizvodi modificatije pojedinih organah. Suglasje jed- 
noličnih organah prenosi se nasljedstvom na potomstvo; različnost 
pako radja se zakonom razvojnosti. Ova theorija dakle predpo- 
stavlja prastanice sa latentnom snagom, koja djeluje u jednom slu- 
čaju prenosom jednoličnih characterah, a u drugom slučaju djeluje 
opet sredstvom zakona razvojnosti; time misli Wigand pobiti Dar- 
vina, koji tobože dopušta, da se n. p. može splovka putem vari- 
atije promieniti u nogu ili u krilo. — Nu pita se: kako može 
prastanica koje stanovite classe uz svoj razredni character nositi u 
sebi začetak differenciranja za charactere drugih classah ili razre- 
dah? Kako se mogu iz jednih prastanicah roditi druge prastanice 
— a ove proizvesti još i druge opet prastanice, od kojih nekoje 
se mogu razploditi na homologne organizme — nekoje pako na 
heterologne? ,Indem angenommen wird“ — kaže Wigand uzgred, 
— ali to je upravo ono, što se nemože prihvatiti. 
Medjutim Darwin nije nikada tumačio svoj princip transmutatije 
onako kao da bi se n. p. koja životinja imajući splovakah mogla 
pretvoriti u životinju s nogama ili krilima — nego — ako su organi 
na kojoj životinji dugotrajnim i velekrepkim uplivom izvanjskih okol- 
nostih prisiljeni djelovanje svoje bud obustaviti, bud naporno rabiti, 
bud dielomice preudesiti, — da se tada u razplodu takovih indivi- 
duah porodi s vremenom modificatija, koja ih usposobljuje u pro- 
mienjenih okolnostih uzdržati existentiju svoju; ako to nemogu 
proizvesti, onda propadnu. Nu izvanjske okolnosti same nisu kadre 
proizvesti takovu bitnu promjenu van onda, kad im se pridruži 
unutarnja takodjer snaga razvojna. 
Da su Darwinovi nazori i jednostavniji i jasniji i prirodi mnogo 
shodniji, nego mystične prastanice Wigandove , o tom neima dvojbe. 
3. »Die_ Aehnlichkeit von Entwickelungszustinden mancher hč- 
heren Formen mit gewissen niederen Erdformen (z. B. Frosch- 
