PRIRODOSLOVNE THEORIJE I DARVINISAM. 93 
na psu, na pticah itd. Covjek se mora diviti, nezna, je li više 
ljudskim trudom i uztrajnosti, ili razboritosti životinjah, koje se 
dadu tako dressirati. Vo se može tvrditi takodjer o čovjeku, u ko- 
jem mnogi talenti ostanu sakriti, ako se shodnom naukom neprobude. 
Ova okolnost da kako nepruža dokazala za to, da se individuum 
zaradi toga promieni u svojoj formi, jer životinja i čovjek makar 
bio vješt ili posve neuk, ostaje zato u svojih characterih physiologij - 
skih i morphologijskih jednak; ali što se tiče odnošajah psy- 
choložkih, mora se dopustiti, da postoji razlika, jer je u vještoj ži- 
votinji i u čovjeku učenu svakako drugo razpoloženje umnih svoj- 
stvah i duševnih silah, nego li je u individuih zanemarenih i ne- 
ukih. Razlika se dakle u ovom slučaju izražava samo u dispositiji 
unutarnjoj, nipošto pako u oblicih izvanjskih. 
Ista ovakova latentna snaga počiva takodjer u bilinah. Kada se 
biline samorasle prenose iz svojih naravskih stanovištah u bolju 
zemlju, pak se podvrgnu culturi, tada se obično razviju mnogo 
bujnije i čestoputa pretvore tako, da ih je jedva moći spoznati. 
Bilina n. p. nizka postane visokom; sitno il maloevjetna zadobi 
veliko i mnogobrojno cvieće, stablo gladko i jednostavno postane 
kosmatim i granovit'm, itd. Tim načinom mogu se takodjer pre- 
tvoriti individua na toliko, da primaju sasma nove forme. 
Što znači, da se organismi jakošću svojega latentnoga razpolo- 
ženja mogu promieniti, kada budu postavljeni u onakove okolnosti, 
koje su bitno razlučene od prijašnjih uvjetah životnih. 
Opazka III. ,Omne vivum ex ovo“, to je glavno načelo, kojega 
se mnogi prirodoslovci drže tvrdeći, da svaki stvor proizlazi iz ja- 
jeta, embryona ili iz stanice, koje se moradoše prije poroditi, nego 
je postalo jaje. 
Koliko poznamo prirodu sada, moramo svakako priznati, da ge- 
neratija tako biva, jer budi kod višjih životinjah, budi kod nižjih i 
najnižjih organismih, vazda se radjaju potomci od roditeljah svo- 
Jih sredstvom jajeta ili embryona, ili se kod hermaphroditah ili 
kod bezspolnih individuah stanice diele, te onda postaju u raz- 
plodu nova individua. 
Nu kada se tim načinom sada individua razvijaju redovito, mo- 
ramo idući natrag do prvoga izvora pitati: kako su postali roditelji 
prvobitnih potomakah ?* Kako je stvoren onaj prvi ovum, iz kojega 
proizadje prvi vivum* Na ovo pitanje može se odgovoriti, ako se 
čovjek podaje raznim slutnjam i raznim phantasijam, viševrstnim 
načinom. Slobodno je reći: da bijaše u početku neka tvarina neo- 
pisiva, n. p. u gdjekakovoj židčini, koja mechaničkom snagom za- 
dobi nagon na gibanje, te se gibanje ovo vremenom pomnoži i 
uslied privlačivosti naraste tako, da se tada razdieli na više ma- 
njih česticah, koje putem dalnjih gibanjah i sredstvom medjusobnih 
doticajah zadobe napokon klicu snage životne, koja se usavrši i 
postane sposobnom, da se razplodi u podpunijih formah. 
Ili valja priznati, da se je neraztumačivim načinom pojavila snaga 
