PRIRODOSLOVNE THEORIJE I DARVINISAM. 103 
i vjekoviti led, kao što u planinah biele jarebice stranom snieg 
stranom bielkasto kamenje. — 
Kad je tomu tako, onda se ipak može staviti pitanje: kako je 
to, da ima toliko pticah, zareznikah i zmijah, koje sjaju prekras- 
nim množtvom šarenih bojah? — Tko ih štiti? — Ima i tomu 
razloga; prirodoslovci navadjaju za tumačenje ovakova tobožnjega 
nesklada osobiti pojav u prirodi, koji nazivlju: Mimicry t. j. na- 
likovanje (Nachahmung). Interessanta su a i vrlo poučna opaživanja 
u tom smjeru — velikim dielom opravdana — nu u gdjekojem 
obziru čine mi se ipak pretjerana. 
Prvaka životinja brani i čuva se od propasti svojim načinom. 
Tako n. p. jež se brani iglami, koje nakostruši; željva se povlači u 
svoje čvrste korice; ptice sakrivaju svoja gnjezda raznim načinom 
itd. Svojstva medjutim ovakova, kojimi se životinje brane proti 
neprijateljem svojim, bud oružjem kakovim ili spoljašnošću, bud 
bojami, koje su prilagodjene obitalištu il sakrivalištu, nespadajn u 
krug ,mimicry-je“, jer ova stoji u naličnosti, koju stanovita indi- 
vidua posjeduju prema spoljašnosti drugih individuah na njihov 
rod il pleme niti nespadajućih. 
Pristaše ove nauke ustanoviše tri zakona, koji imadu valjati za 
» Mimicry “. 
1. Kod pretežne većine životinjah, koje su si povodom mimiery-je 
nalične, biva, da u jednoj te istoj zemlji, bud u jednom okružju, 
bud na istom prebivalištu zajedno živu. 
2. Da mimicry nije obćenita, nego se proteže na pojedine sku- 
pine, koje vazda obiluju množtvom individuah, i kod kojih se sada 
izvjestno može dokazati, da mimicry služi u svrhu zaštite. 
3. Da vrsti one, koje tim pretežnim skupinam nalikuju, ostaju 
odnosno u manjini, da — često su vrlo riedke. 
Kod leptirah ima vrlo mnogo dokazah: Ima n. pr. u južnoj 
Americi jedno pleme leptirah: Heliconidae, mnogobrojno; leptiri 
ovi su vrlo šareni, liepo bojadisani, tako da se nebi nikako mogli 
sačuvati od propasti, budući upravo šarenošću svojom izvrgnuti 
progonstvu svih pticah, koje se rado hrane insectima; nu priroda 
im podieli jaku obranu u tome, što su ti leptiri izpunjeni aroma- 
tičnim oštrim sokom, da ih nijedna ptica progutnuti — niti dota- 
knut se neće. Ove Heliconidae dakle polagano i mirno obletavaju, 
proste od svake napasti. Ima nadalje tamo pleme leptirah Pieridae 
i u njem rod Leptalis, kod kojega se može opaziti pojav mimicry-je, 
jer ovaj rod u spoljašnosti svojoj naliči podpuno Heliconidam; čim 
biva, da rod Leptalis bude upravo onako štičen naličnošću t. di 
pojavom mimicry-je, kao što je štićeno i samo pleme Heliconidah, 
jer Leptalis nema aromatičnosti nikakove u sebi, nego ga štiti samo 
nalikovanje. — Takovih primjerah navadjaju prirodoslovci Belt i 
Bates a opisuje ih obširno Alfred Wallace _u svojem djelu ,Bei- 
trige zur Theorie der natiirlichen  Zuchtwahl; Erlangen 1870. 
Deutsche Ausgabe von Adolf Bernhard Mayer.“ 'To isto se vidi i 
kod Coleopterah; vidi se i kod _nekojih zareznikah, koji nalikuju 
