124 IVAN TKALČIĆ, 
častnom sboru zastupani bili, nu popratimo li samo one razvode, 
koje je učinio kaptol kao ,locus credibilis“ do polovine XIII. vieka, 
uvjeriti će nas, da je magjarski živalj u kaptolu mnogobrojno za- 
stupan bio. 
Još jedno bijaše što je sililo kaptol, da je morao podupirati dvor, 
a to bijaše, što je u svojem osnutku vrlo slabo dotiran bio, pa j 
izdašniji mu posjedi često mu se silomice otimali, a bilo je sgodab, 
da je u velikoj nuždi iste i zalagati morao, te je tako malo po 
malo pao u najveću oskudicu, dočim su naprotiv kraljevi uživali 
ovdje silne posjede što kao krunska dobra, što opet one, koji su 
im kao bezbaštinski pripali, a ovimi potonjimi darivali su obično 
osobe ili korporacije, koje su im u raznih sgodah uslugu učinile. 
U kaptolu zagrebačkom prvi i najstariji član, kojemu  poviest 
ime sačuvala, bijaše Magjar Baran', kojega su ugarski kralji ,ob 
fidelitatis constantiam“ raznimi posjedi obdarili i tim podali inim 
kanonikom primjer, da hoće li što udobnije živjeti, treba im se 
bezuslovno pokoravati svim zahtjevom ugarskoga dvora. 
U koliko je sam kaptol prema ovomu radio, dostatno je spome- 
nuti samo to, da je u ovoj biskupiji svetkovanje Stjepanovo ,nostri 
patroni gloriosi“ prenesao i izvan crkve, da učinio ga podpunom 
narodnom svetkovinom, tim što je obvezao svoje ne samo kmetove 
i slobodnjake, več i isto svećenstvo, da su mu na taj dan morali 
donašati neke darove u Zagreb, i tako ovdje svetkovati ovoga ve- 
likoga organizatora ugarskoga? 
Ovo izvedenje Ladislavove zamisli i sama Ugarska nastojala je 
pospješiti, te se njezin ubitačni upliv u ovoj biskupiji a naročito u 
njezinom Podravju, opazuje već vrlo rano. 
Za živoga jošte Kolomana protegnula se vlast zaladske županije 
na hrvatsko Medjumurje i po jednom dielu križevačke županije, 
dočim se opet šimežka pružala preko Drave do same Čažme i 
moslavačkih brdinah u stare hrvatske županije, garičku, garešničku, 
virovitičku i vaškansku. 
Razširenje ovih županijah, a navlaš šimežke, bijaše po samu 
ovu biskupiju vrlo štetonosno, ne samo tim, što su njezini župani 
1 Mon. hist. epise. zagrab. I. p. 9. 16. 35. Rieč magj. barany, zuači : janje. 
2 I danas jošte slavi se kod nas vrlo svečano blagdan sv. Stjepana, a 
običaj je prastari, da se tjedan danah prije oglasi u jutro oko osam satih 
velikim zvonom u stolnoj crkvi, i tom sgodom izvjesi se i na zvoniku 
crven barjak, koj se vije ondje petnaest danah, a tada se isto tako sve- 
čano skida. Vid, Mon, hist. ep. zagrab. II. p. 23. 6. XIX, e. V. p. 88. 
