1350 IVAN TKALČIO, 
ovu svoju izjavu potvrdio je takodjer prisegom na 2. lipnja 1229. 
u Krapini, u kraljevskoj kapeli, u nazočnosti istoga Bele, te Gun- 
cela nadbiskupa splitskoga i Martina biskupa krbavskoga.! 
Da uredi dohodak vojvodski i osjegura vojnu silu za slučaj rata, 
proglasio je pojedina zaslužna plemena slobodnjaci, koja premda 
izuzeo bijaše izpod županijske vlasti, nije ih ipak oprostio drža- 
vljanskih dužnostih. Tako je g. 1224., na sam badnjak, proglasio 
Raduša, braću mu i rodjake, koji su sačinjavali pleme Klokočko, 
pravimi slobodnjaci, izuzevši ih izpod vlasti županije goričke, nu 
samo pod tim uvjetom, da će morati plačati vojvodi od svojih 
kmetovah i naseljenikah svake godine u ime kunovine deset di- 
narah, a u ratu staviti u domaću vojsku petnaest oklopnikah i 
stotinu pješakah.* Istim načinom u križevačkoj županiji proglasio 
je 1225. slobodnjaci Čakana, sina Mergenova, i braću mu: Tvrdo- 
slava, 'ITivu, Jakšu, Moliboga, Petra i Hudinu,* a napokon u župa- 
niji zagrebačkoj: Budunu, njegovu braču i rodjake, kojom po- 
veljom postavio bijaše i prvi temelj slobodnoj obćini turopoljskoj.* 
Uredjujuć tako zemlju, nije propustio da se neobazre ni na 
crkvene zavode, na vjestnike vjere, u kojih je smatrao najveću po- 
lugu za prosvjetu i poredak, jer ne samo da je materi ubijenoga 
Mutimira dozvolio, da može svoj posjed pokloniti kaptolu * koj 
bi, kao bezbaštinski, po zakonu imao pripasti medju krunska dobra ; 
već što više, poklonio je topuskoj opatiji ,in usus fratrum deo 
serviencium in eadem ef pauperum sustentacionem“, šest plemenah 
u gorskoj županiji sa svimi onimi dužnostimi, koje su ista imala na- 
pram vojvodi.“ Znamenito je u ovoj darovnici, što Bela naročito 
želi, da se tim darom i sirotinja uzdržava. Namjera vojvodina 
nebijaše tim opomenuti topuske monake na ovu kršćansku dužnost, 
koju su im i same njihove regule nalagale, već potaknuti bogato 
plemstvo, da pruži koju mrvicu od obilja svoga sirotinji, kojom je 
Hrvatska tada obilovala, pa se toga radi punim pravom vojvoda 
Bela može smatrati temeljnim kamenom kasnijih dobrotvornih za- 
drugah, koje se spominju u Hrvatskoj, a naročito u Zagrebu, pod 
imeni ,kalendinum“ 1 ,hospitale“. 

1 Ibid. p. 54. XLII. 
2 Fejer. cod. dipl. III. 2. p. 445. 
5 Izvor u sbirci poveljah jug. akademije. 
* Kukuljević. Jura regni. 1. 55. 
% Mon. hist. epise. zagreb. I. p. 53. 
SIbilć D200. 
