PRIEPOROD BISKUPIJE ZAGREBAČKE U XIII. VIEKU. 131 
U listinah Belinih spominju se doduše banovi, plemići, veliki 
župani, da i njegov ujak Nikola, markio istarski, koga sam voj- 
voda laskavo imenuje, ,rectorem nostrum“, i njegov kancelar za- 
grebački prepozit Matija, koj je ne samo bio vršnjak vojvodin, 
već je i s njim na kraljevskom dvoru upravo odgojen bio"; nu niti 
jedan od ovih nije toliko uplivao na vojvodu, ni uživao većega 
povjerenja do biskupa zagrebačkoga Stjepana II. 
Na koliko je mladi vojvoda cienio biskupa Stjepana, svjedoči 
nam sliedeći čin. Muterin Muterinović vlastelin medjumurski a po- 
sjednik Bistrice i otoka Sigeta, duže je vremena neprijateljevao 
sa nekim Pavlom, bratom Egidijevim, kojemu je ne samo na- 
nesao ogromnu štetu, već ga i osliepio na obje oči. Radi groznoga 
ovoga zločina pritužio ga Egidij vojvodi Beli, a on odsudio bijaše, 
da se tužitelj i krivac pobiju medju sobom, označivši im za to 
ročište u Zagrebu. Kada je nastupilo vrieme, da se Muterin pobije 
sa svojim suparnikom, a to on niti je došao u Zagreb, a niti po- 
slao ovamo svoga zamjenika, s toga, radi ogluhe, odsudio ga 
vojvoda na globu od 200 marakah srebra, kojom svotom morao bi 
podmiriti sliepoga Pavla. Muterin kao biskupljanin zagrebački ute- 
kao se u zaštitu biskupa Stjepana, moleći ga da se zauzme za 
njega u vojvode. 
Posredovanjem Stjepanovim dozvoli napokon vojvoda ,dragomu 
i vjernomu“ biskupu svomu, da pod što povoljnijimi uvjeti utanači 
mir medju strankami. U prisuću vojvodina pristava župana Četeja 
i inih plemićah bijaše biskup Stjepan smanjio Muterinovu globu 
sa 200 marakah na 150, kojom se svotom zadovoljio i tužitelj Egidij ; 
nu, buduć da krivac ni ove svote nebijaše u stanju podmiriti, to 
je umolio biskupa, da mu uzajmi potrebiti novac, a on da mu kao 
jamčevinu zalaže pomenuta svoja dva posjeda, pa ako do božića 
(1225) nebi podmirio biskupa, da je isti vlastan zadržati ih za sebe. 
Biskup, kojemu je mnogo do toga stajalo, da se protivnici pomire, 
uz rečene uvjete uzajmi Muterinu 150 markah srebra. O božiću, 
kada je nadošao rok da Muterin zadovolji svojoj obvezi, ne samo 
da nije, već je zaprosio biskupa, da ga pričeka, stavivši odrješiti 
rok do budućega vazma; ali kada ni tada nije obdržao rieč, to 
vojvoda posavjetovavši se sa župani i plemići dopita pomenute po- 
sjede u vlastničtvo biskupovo, u koje ga je ujedno i uveo župan 
Cetej?. 


! M. Rogerius. Carm. miser. e. 30. Knaus. Mon. eeel. strig. 1. p. 334. 
* Mon. list. epise. zagrab, I. p. 56. XLV. 
# 
