PRIEPOROD BISKUPIJE ZAGREBAČKE U XIII. VIKEU. 139 
Fundacionalnu listinu čazmanskoga kaptola proglasio je istom 
godine 1232. U njoj indi, pošto je u divnom uvodu spomenuo 
što ga je na to ponukalo, da se naime slava božja što većma 
veliča, a ovaj divlji i ratoborni narod uljudi, nastavlja ovako: ,po- 
moćju indi duha sv. sagradismo crkvu istomu na čast u novoj 
Čažmi koju smo sami naselili, i u kojoj utemeljismo i ustano- 
višsmo prepozituru i kaptol od dvanaest kanonikah, privoljom 
dakako predrage naše braće u Isukrstu kaptola zagrebačkoga, 
tom namjerom, da jer se tim više proslavljuje bog, čim se ih više 
posveti službi božjoj“. Poslie krasnih ovih rieči prelazi na ustroj- 
stvo samoga kaptola, te ovako odredjuje: da prepozita čažman- 
skoga naimenovati može samo on i njegovi nasljednici, a isto tako 
postavljati kanonike ili skidati ih s te časti, kao takodjer i glede 
reda u crkvenoj službi u kaptolu, odlučivati će on i njegovi na- 
sljednici. Što se dotiče pako dotacije novo utemeljenoga kaptola, pobri- 
nuo se Stjepan i za nju, da on ga upravo gospodski nadario. Pre- 
pozitu, kao glavi cieloga sbora, poklonio je obaška predij Bijenik 
u okolici čazmanskoj, sa podpunim uživanjem kunovine i desetinah 
od tamošnjih stanovnikab, a uz to, da prema svojoj časti i sjajnije 
živi, pridao mu arcidjakonat gvešćanski sa svimi arcidjakonskimi 
pravi i užitci'. Kanonikom pako čazmanskim opredielio je obaška 
za uživanje staru Čažmu i njezino područje medju potoci Moravčom, 
Ravnom i Zelinom s pravom pobiranja kunovine i desetine. Ovomu 
daru nametnuo jošte i posjed bivši nekoč Radičev sa svimi berivi 
i pravi. Da preprieči svaki sukob, koj bi mogao nastati medju ka- 
pitulom i inom kojom oblasti, odredi da kaptolskim podanikom ne- 
gudi niti jedan svjetovni sudac, da niti dvorski župan biskupov ; 
ali ipak veće zločine: otimačinu, ubojstvo i palež pridržao za sebe, 
a svakoga, koj bi se drznuo prkositi ovoj ustanovi, izobćuje ipso 
facto. Odredio bijaše takodjer, da niti jedan tudjin nemože svjedo- 
čiti na sudu proti kaptolskim podanikom. Biskup Stjepan pobri- 
nuo se takodjer i za iste kmetove kaptolske, jer blagostanje ka- 
noničko najviše je visilo o preimućtvu njegovih podanikah, toga 
radi oslobodio iste od prisjelice i biskupske i banske, te dozvolio, 
da se i kanonički i njihovih kmetovah krmci žire u biskupskih 


! Dohodci arcidjakonski sastojali su u kathedratiku, t. j. u novčanom 
prinosu od 50 banskih denarah, koju svotu morao mu o Martinju plaćati 
svaki župnik, a o uskrsu dobivao je opet arcidjakon od pojedinih župni- 
kah, janje u vriednosti od 12 denarah. Isto tako pripadala je svakomu 
arcidjakonu u njegovom kotaru četvrtina svega, što se ondje desetinjalo, 
