142 IVAN TKAILČIĆ, 
Osim čazmanskih Dominikanah, nalazimo još prije tatarske pro- 
vale isti red u Zagrebu u crkvi sv. Nikole, (1241)! kojemu je kralj Bela 
poklonio posjed Bliznu kod Zagreba i sauživanje zagrebačke gradske 
šume.“ Ako i nejmamo viestih, tko je Dominikane pozvao u Za- 
greb, to se ipak nemože poreći, da ih nije biskup Stjepan, jer isti 
nisu propoviedali samo vjeru u crkvi, već ju učili i. u školah mla- 
domu naraštaju, koj se odgojivao za svećenički stalež, pa toga radi 
bijahu svakomu biskupu vrlo potrebiti i koristni. 
Najnuždniji pako bijahu u arcidjakonatu dubičkom. Arcidjako- 
natu dubičkomu, već po nazivlju sudeć, glavno sjedište bijaše Du- 
bica, na rieci Uni, a pripadao mu takodjer kotar sanski i vrbaski, 
a to bijahu one točke, kamo se iz Bosne unašalo bogomilstvo, 'a 
odavde širilo po samoj biskupiji. Da se otrovno ovo vrelo zatvori, 
od prieke nužde bijaše smjestiti onamo red dominikanski. Ako ne 
prije, a to svakako g. 1230, kada je Koloman s križarskom  voj- 
skom prolazio na _ Bosnu i Hum, naselili se Dominikani u Dubici, 
podigavši si ondje samostan sa crkvom, koju posvetiše svojemu za- 
četniku, sv. Dominiku.“ 
Uz Dominikane pojavljaju se istodobno u biskupiji zagrebačkoj 
i Pavlini. Prve tragove zaslužnomu ovomu redu nalazimo u Dubici, 
gdje su do godine 1244. zajednički stanovali sa tamošnjimi Domi- 
nikani, nu ove godine poklonilo im gradsko dubičko zastupstvo, 
t. j. sudac Ernej, a zastupnici Frideriko, Marcel i Lastiša neki 
posjed: sa zemljami i šumom oko potoka Bihča, da si ondje sagrade 
posebnu crkvu sa samostanom.“ U ovo takodjer nekako vrieme 
položi pavlin Iskvirin prvi temelj ovomu redu u Remetah nad Zagre- 
bom, koj je u susjednom mirogojskom plemiću Herkuku našao 
prvoga svoga dobročinca.? 
Krom pomenutih redovah, spominje se istodobno u Hrvatskoj i 
red Franjevački kojemu, ako upravo biskup Stjepan nebijaše ute- 
meljitelj, to mu svakako bio velikim dobrotvorom i zaštitnikom.“ 


1 Theiner 1. €. p. 184. 
* ,, Quod ipsi (Predicatores) quandam possessionem ipsorum, Blizna vo- 
catam, cum montibus Warheg vocatis ex donatione . . domini Bele. . regis 
Ungarie, ut dicitur, ipsis in perpetuam eleemosinam fuisse collatam, in 
tenutis castri Medue sitam..... pignori obligassent.“ Zem. ark. Aet. 
mon Remetensis f. I. nr. 3. 
* Aet. Mont. Dubicensis. f. I. nr, 1. u zem. ark.: 
* Ibid. 
* Eggerer, fragen panis corvi protoeremitici p. 84. 
€ Theiner 1. e. 
