146 IVAN TKALČIĆ, 
stanovanja odstupio im zemljište na sjeveru stolne crkve sa obli- 
žnjim ribnjakom i obvezao se, da će ondje na svoj trošak po- 
sagraditi im kuće. Povrh toga propustio kaptolu podpunu desetinu 
zagrebačku, sa svimi malenkostmi kao janjići, medom, voskom, po- 
vesmom, orasi i sočivom, pridržavši za sebe samo tri hiljade i 
pet stotina kablićah vina, pet sto petdeset kupićah žita i šest sto 
kokoših. Prigodom ovoga desetinjanja bijaše dužan plaćati kaptol 
biskupovomu ključaru i računaru dvie marke i četvrt, ovom po- 
veljom dokinuo je sasvim ovaj običaj. Da uzdrži slogu u kaptolu, 
obvezao i sebe i svoje nasljednike, da neće udjeljivati časti kolum- 
natske u kaptolu zagrebačkom niti jednomu članu kaptola čazman- 
skoga. Dozvolio takodjer, da kanonici zagrebački na samrtnom 
času razpraviti mogu svojom imovinom po volji, umrie li pako koj 
bez oporuke, to je cieli kaptol baštinik umrloga, napokon oslobodio 
je podanike kaptolske od svake prisjelice biskupskih činovnikah. 
» Ovo pako sve, ovako dovršuje svoju darovnicu, nastojali smo radi 
toga narediti, iako bog da, učiniti ćemo im i veće blagodati, buduć 
da se do sada glede toga ništo koristna učinilo nije“.! 
U koliko je biskup prema ovomu svojemu obećanju i u buduće 
radio za svoj kaptol, nije nam poznato, pa da i nije upravo i 
ništo više učinio, tim mu je već postavio temelj blagostanju, jer 
oni, koji suu ono vrieme, kada je Stjepan zasjeo stolicu biskupije 
zagrebačke, prisiljeni bili ,propter mendicata suftragia aliquid de 
divinis omittere“ ovimi blagodati digoše se tako zamjerito, da je 
jedan član istoga kaptola, za jedan samo viek kasnije, Ivan naime 
arcidijakon gorički (1 1393), nekim ponosom zabilježio o kanoni- 
cih stolne crkve, da ih ona ,suis titulis decoratos reddit et facul- 
tatibus opulentos“.* Ali žalibože, kaptol je zagrebački usvojio samo 
bogate Stjepanove darove, a ideje njegove nije! 
Medjutim pr mirila se Ugarska, jer pravednim zahtjevom kraljevim 
popustilo je napokon plemstvo i sam papa, koj premda se svojski 
zauzeo za obranu crkvenih posjedah, no kada se uvjerio o pleme- 
nitom postupanju Belinom, odustao je od svojih zahtjevah; a i u 
Hrvatskoj takodjer, kako imamo liepih dokazah, nepravedno posje- 
dovana tudja imovina vraćala se zakonitim posjednikom, pa se mir 
i sloga prisegom jamčila; sada indi scienjaše biskup Stjepan, da je 
u horu, da se otme izpod hierarchije ugarske, pa da podigne svoju 
! Mon. hist. epise. zagrab. 1. p. 76. 
% Ibid. tom. II. p. 1. 
