170 L. GEITLER, 
miithig). Istina ovo neki smatraju posudjenicom (Briickner, Litu- 
slavisehe Studien I. 145), što se meni nečini sasvim pouzdanim. 
Nemojmo zaboraviti, da Nesselmann navodi i nuzgrednu formu 
tčkas (po svoj prilici tčkas, == tykas), koja pored Tuxm teško da je 
posudjenica. Od tykas nemožemo odlučiti lit. tykoti (still sein, 
lauern, passen), tykinčti (id.), i ovo bi se skupa sa lot. tihkaht 
pehz ko (auf etwas lauern, nach etwas trachten) tihkoht 
(trachten, verlangen; lauern) moglo složiti sa temeljnim zna- 
čenjem koriena tak (taik, pritinkti treffen, antreffen), ako uvažimo 
da od tak dolazi i gr. vt vo(x)-oxous rwoc, srav. lit. gywastčs (gen.) 
tykoti nach dem leben trachten, zielen. I tykoti smatra Briickner 
posudjenicom navodeć pol. czyehać. Ovo je mala pogrješka. Pol. 
ezyehać (== kichać) znači sternutare. On je valja da hotio ispo- 
rediti pol. czyhač č. čihati (h = g, vrebati, konstruovano uviek 
sa predlogom na i ak.); ovoj rieči sa nuzgrednimi formami čouhati 
czuhać nalazim u litavštini srodnika u kiutoti (lauern), iz koje č. 
i pol. rieč umetkom parasitskoga g (kiu(t)g—) posta. Dojakošnje 
mnienje barem o porieklu slav. Tuxm_ neda se fonetski opravdati: 
ako dolazi od staropr. tusnan (ak. stille) sansk. tuš (placari, con- 
tentum esse), dakako parasitskim j pred u, i prieglasom ovoga u, 
izčekivali bi * mruxm. Od lit. siti (suere) neposta * cuTu nego WwiuTn ; 
ju se nemienja u #, nego u /t. 
6. Č. rachotiti (strepere) r. pokoTaTE. Ja u obće predpostav- 
ljam, da nam je uviek predpostaviti prelazno xs &š, čim u slav. 
nadjemo % pored x, osobito unutar rieči. (Kadkad se dakako i pr- 
vobitno sk može razciepiti gubitkom jednoga ili drugoga suglasa u 
8 (x) i k. Ovo valja osobito za početak rieči.) Iznimice se je da- 
kako u kojem slavenskom dialektu kadkada % neposredno u x pro- 
mienilo; ali ove nuzgredne slučajeve možemo ovdje mukom minuti. 
U obće je poznato, da slavenska govorila X i x strogo luče. U 
sklad jih možemo dovesti samo predpostavljanjem skupine (4)s. 
T.R.p.č. puch (u značenju puch na huse, pappus, dunen, flaum- 
federn, zarte barthaare) lit. pikas (flocke von asehe, sehnee, flaum- 
federn). Što se tiče koriena pu (flare), to se dakako č. puch (,foe- 
tor, vapor, fumus“) od ovoga puch odlučiti nemože. Nu meni se 
čini, da je ipak jedno i drugo slav. puch postalo različitim načinom. 
Kdrien pu širi se i pomoćju t: lit. putu (flare) i ovaj sekundarni 
korien porodi u lit. i u slav. umetkom parasitskoga sičnika, kao 
što ću na dotičnom mjestu potanje obrazložiti, čitav niz riečih, kao 
što muxaru (inflare) nuxa (superbia) hrv. puha (pustula) hrv. pu- 
