188 L. GEITLER, 
Navodim ovdje pregled svih slučajevah: 
lit. strićsziju (?) lot. ftrohftiht (S. 3. 16.) od koriena cTpsK; lit. 
pleiszć pored lot. pleikis (S. 3. 14.); lit. taisyti lot. pataifiht (8. 5. D.) 
od koriena tak ili taks, parasitska narav sičnika nije sasvim pouz- 
dana, može biti da taj primjer treba uvrstiti med one starije, pri- 
znate slučajeve izsuvka grlenika, kao što maiszyti, taszyti; lot. fu- 
feklis od koriena skuk S. 3. 18. a., lot. mihftiht uz mihkftiht od ko- 
riena mank S. 18. 1., lot. mohfeht, mohleht S. 18. 1., lot. lit. misa 
8 18. 1.; lit. klesnoti, klčstu, nuklastu od klank 8. 5. 1.; lit. 
plastčti plestčti od koriena plak S. 18. 3. e, lit. plasztake, plestekć 
S. 18. 3. e, plustyti S 18. 8. h, lit. pluszčti S. 18. 3. h, pl6sztas 
navodi Nesselmann uz pl6ksztas od istoga koriena plak ; isti plaus- 
mas (floss) od koriena plauk (schwimmen); lot. lit. blusa S. 5. 8. 
Grlenik izpade pred parasitskim ž, z: lit. bružćti od koriena 
brauk S. 3. 2. lit. m&žas lot. mafs od mak, mag $S. 18. 1.; lot. 
burla burfiht od burk 8. 10.; staropr. warsus (warzus? 8. 8.); 
menn30, lot. dlčlfis, geležis, S. 11. Primietiti će napokon svaki, tko 
je specialno moje tumačenje ovih riečih uvažio, da je izsuvak grle- 
nika pred ž (z) reć bi pouzdaniji te u obće manje dvojbenimi pri- 
mjeri podkriepljen, nego li izsuvak grlenika pred š (s), gdje nie- 
koliko slučajevah pokazuje izsuvak pred st, št, nipošto pred jedno- 
stavnim š (s). 
Još hoću da napokon pozornost obratim na jedan slučaj posvema 
osobite naravi. Osnova *egi *eghi, gr. čyi-voc čini se, dolazi u 
lit. i slav. u ovih sasvim pravilnih promjenah: lit. ežys (erinaceus) 
lot. efis, temu, t. j. svaki će na prvi mah reći, da se g promieni 
u litslav. ž. Ovo se ž sasvim pravilno u lit. povraća kao ž, a u lot. 
kao f. Glede naravi m u temu obi mogli doniekle dvojiti; buduć 
ten dolazi samo u mladjih starobugarskih vrelih, to je težko od- 
lučiti, da li je osnova na ja ili na # Ako je prema lit. ežys 
osnova na ja, tada temu posta po svoj prilici od *iwsjas (litslav. 
ž = slav. z, sa j prelazi iznova u sekundarno ž). 
Ako je i-osnov, imade 1em nepromienjeno litslav. ž. Rezultat 
napokon ostaje uviek taj isti, mi ž ovih riečih izvodimo iz g. A 
ipak je tomu samo prividno tako. Ima naime tragovah sasvim 
drugomu postanku ovoga ž. Čini se, da osnova *egi svoga g u 
litavskoslavensko doba nepromieni, nego primivši parasitsko 
*egži izrinu upravo opisanim izvanrednim načinom g Žeži, tako 
da je sičnik riečih temn ežys efis parasitske naravi. Osnova žegi 
dolazi naime i sa nastavkom -/# staronjem. igil (igel). Ovo *egili 
