194 STOJAN NOVAKOVIĆ, 
J. Šafarik u Aprilu 1843. godine od tadašnjega ,,popečitelja pravo- 
sudija i prosveštenija“' uvjerenje, da će biti postavljen za pro- 
fesora u biogradski licej, te on odmah d4 ostavku na dotadašnju 
službu, i prijegje u Biograd. Iste godine 7. Juna (26. Maja) izagje 
ukaz, kojim se on postavlja za profesora fizike pri liceju kneževine 
Srbije. Ovijem aktom svršuje se vrijeme pokušavanja i neodlučnosti 
u Šafarikovom životu. Od tog dana pripada on cijelom svojom 
radnjom samo Srbiji i radu oko prosvjete, nauke i književnosti u 
njoj, te prije nego što pogjemo u dalje pričanje života Šafarikova, 
pogledaćemo na zemljište, na kom je njemu radnju svoju otpočeti 
valjalo. 
Godine 1843., u kojoj je Šafarik radnju svoju u Srbiji počeo, 
cjelokupno prosvjetno i kulturno djelanje tek je bilo započeto, 
onako kako se tada moglo; ni od čega još ne bjehu počeli sa- 
zrijevati rodovi. Ko pomisli, da je Srbija živjela s nekakvom svojom 
upravom još od g. 1815. u napredak, moglo bi mu se ovo učiniti 
čudnovato ; ali valja znati, da je sve do 1830. i 1833. trajalo neiz- 
vjestno stanje, koje nije dopuštalo počinjati ništa, u čem valja računati 
na duža vremena. Istom poslije 18395., koje godine izlaze na vidik 
borbe za unutrašnje uregjenje zemaljsko, pošto se dotadašnja 
patrijarhalna uprava nije mogla dalje nastavljati, nalazimo i početak 
radnje oko uregjivanja škola. Licej (potonja velika škola) počeo 
se u jesen 1838. godine; a godine 1843., kad je J. Šafarik u nj 
ušao, on je bio tek u petoj godini svoga bića, i izašlo bješe iz 
njega tek 23 svršena učenika. Nije mnogo drukčije bilo ni sa 
školama srednjim. Osim jedine gimnazije, kojoj se počeci vode od 
1830., sve ostale prosvjetne ustanove započete su u kratkom vre- 
menu od 1836.—1844., koje je pošljednje godine izašao prvi redovan 
zakon o javnoj nastavi u Srbiji. Početak srednjih škola, bogoslovije, 
velike škole, učenoga društva (onda nazvanog  ,društva srbske 
slovesnosti“), muzeja i biblioteke, pozorišta, šiljanja mladih ljudi 
na strane universitete, da se uče, sveto pada u to vrijeme. Mnoge 
su se od tih ustanova tek poznije mogle oživotvoriti i rad svoj 
otpočeti; u svjema gotovo vidimo u to doba Srbe iz Austrije kao 
jedine radnike, pošto je onaj mali broj domaćih nešto obrazovanih 
ljudi više upotrebljavan za administrativnu i ostalu državnu službu. 
Snage je bilo malo, a posla mnogu; za veća književna preduzeća 
1 Od ustava 1839. ministarstvo prosvjete u Srbiji bješe sastavljeno 
8 ministarstvom pravde, sve do 1859., i onako mu je službeni naziv. 
