DR. JANKO ŠAFARIK. 195 
i publike je sa svijem oskudijevalo; ono malo ljudi nije znalo 
kud će se prije okrenuti. I opet nova država u to vrijeme upirala 
se, da stane u red jevropskih država ne samo po državnim ustano- 
vama, koje je u zakonodavstvu i državnom uregjenju kopirala, 
nego joj je stalo bilo i za tijem, da osnovima onih ustanova, 
narodnoj prosvjeti, stvori sve potrebne sredine i zemljišta. Pa 
kako su u svemu ustanove bile desetinama godina naprednije od 
kulturnog stanja onih, kojima bijahu namijenjene, tako se poslije 
kroz čitav red godina snaga lomila izravnjujući ovu suprotnost i 
prazninu, kao što kulturno razviće Srbije i ima u opće tu karak- 
teristiku, što je stupnje neophodnog postupnoga razvoja, koje 
drugi kroz prilično dug niz godina prolažahu, moralo protrčavati 
kroz kratko vrijeme, ne bi li što prije stiglo one, koji su ispred 
Srbije izmakli. I ta mučna žurba jedva da ne lomi i današnje 
odnošaje. 
Na tu mobu takoga ogromnog rada, u kojoj su razni pravci i 
uplivi tadašnjeg literarnog stanja našeg bili predstavljeni kroz razne 
ljude, koliko ih i kakvijeh ih u onaj mah bijaše, donio je J. 
Šafarik ideje češkoga slovenofilstva, vezanog s onom ljubavlju za 
starine i historičke spomenike, koje je mogao imati jedan učen i 
darovit sinovac P. J. Šafarika, pri tom hranjenik kuće njegove. 
Tadašnje literarno stanje, koje po nedostatku veće snage i kritike, 
koje po samom početništvu, u koga je obično više volje nego 
umješnosti za posao, i u koga posao još nije na toliko otpočet i 
uragjen, da sam sobom upućuje službenike svoje, nebijaše povoljno 
za stručno razvijanje pojedinih radnika. To će se vidjeti odmah 
iz prvih Šafarikovih koraka. Kao profesor fizike, odmah u početku 
školske godine 1343/4, obraća se on ministarstvu prosvjete s molbom, 
da može nedjeljom i praznikom držati u liceju javna, svakome pri- 
stupna predavanja 0 historiji + literaturi Slovena. ,Slabe moje sile 
za ovu cjel upotrebiti moći, bila je najsrdačnija moja želja, i naj- 
milije je moje zanimanje historija i literatura slavenska, kao što je 
i Visokoslavnom popečiteljstvu poznato, da sam osobito nje radi 
ovamo i prešao; ali videći, prešavši ovamo u središte milog roda 
srpskog, da opstojateljstva zavogjenje katedre slavenske za sad ne 
dozvoljavaju, s radostiju ću ja utemeljenje njeno od srećnijeg vre- 
mena očekivati, kad iu sadašnjem stanju za napredak roda slaven- 
skoga u srpstvu koliko toliko doprinijeti priliku imam; no vrijeme 
prolazi, i s velikom štetom našom i cijelog slavenstva, u Srbiji 
još niko o njemu javno ne govori, još Srbin ništa o njemu, o 
* 
