198 STOJAN NOVAKOVIĆ, 
To su ,,Nazivoslovne reči iz generalne fizike“ (Glasnik I, 209), 
koje su na sastancima 1846 godine pregledane, ali nikad nijesu 
štampane. 
Dokle je tako ,,društvo srbske slovesnosti“ dangubilo pregle- 
dajući i naprijed propisujuči riječi za nauke, kojih na našem jeziku 
ni bilo nije, ministarstvo se prosvjete (ili, kako se onda zvalo, po- 
pečiteljstvo prosvještenija) po nevolji bavilo o potrebi mnogo neo- 
doljivijoj. Škole, koje su podignute, nijesu imale najpreče potrebe 
svoje, školskih knjiga, i izvršenje ,,Ustrojenija javnog učilištnog 
nastavlenija“ od 6 Oktobra (24 Septembra) 1844 zapinjalo je na 
sve strane. S toga 15 Jula 1845 bude ustanovljen ,,odbor prosvje- 
štenija“, koji je s prilično velikim programom i pravima trajao do 
12 Novembra 1847.* U ovome savjetu školskom, koji je bio pridat 
ministru, vidimo i J. Šafarika. O njemu on sam piše P. J. Šafa- 
riku 27 Jula 1846 _ ovo: ,Praviteljstvo naše, želeći da se ljudi 
razumevajući i poznavajući struku vospitanija neprestano o pobolj- 
šanju ovoga brinu, pridalo je popečiteljstvu prosveštenija u pomoć 
odbor prosveštenija — kom je naložilo da u svima književnim i 
naučnim škole i javnog nastavljenija tičućim se djelima popečitelj- 
stvu na ruci bude i da ovome sve ono predlaže i sovjetuje, što bi 
u struci ovoj za nužno i cjeli shodno našao, da se uvedeili popravi“. 
Nije nikakovo čudo, što se i odbor nalazio zauzet istom onom 
strujom, pod kojom i ,,društvo srbske slovesnosti“, jer su na oba 
mjesta bili i jedni isti ljudi i jedni isti uticaji. Megju tim to je 
bilo povod jednom Šafarikovom putovanju po Srbiji godine 1846, 
načinom, koji on sam u pismu P. J. Šafariku 27 Jula 1846, 
pisanome pred sam polazak na put, ovako crta: ,,Poznato ti 
je, kako se Srbi tuže, da još nemaju dobru gramatiku svoga je- 
zika, i kako se mnogi pohvalno o tome trude, da jezik srpski 
u gramatikalnom smotreniju stalno opredjele; no mnogi učeni 
ljudi misle, da bi se ovaj trudni posao mnogo olakšao, kad bi 
jezik srpski u leksikalnom smotreniju bolje izpitan bio, i kad bi 
se, koliko je moguće, skupila u svima predjelima srpskima gragja - 
jezika i gramatike, t. j. reči i načini govorenja celim  stavo- 
vima i celim izrečenijama kao primerima sintaktičnima objasnjeni. 
to polje izabrao, da na njemu pokaže svoju učenost. U misli, da je njegova 
ideja, da društvo srpske slovesnosti oktrojiše literaturi ,,terminologičeske“ 
riječi, utvrgjuje me i to, što je taj posao od 1848 na svagda ućutao, a te 
godine je i on izstupio iz srpske službe i vratio se u Austriju. 
* O njemu vidi Glasnik XXIV. 22 u članku M. Gj. Milićevića. 
