DR. JANKO ŠAFARIK. 205 
je zbirka i kupljena odmah za tijem. Pošto je J. S. Popović, koji 
je, kako već rekoh, prvi upravljao početnom zbirkom muzejskom, 
ostavio srpsku službu i otišao u Austriju, preduzeo je nadzor i 
čuvanje te zbirke Janko Šafarik, jer je u arhivi ministarstva pro- 
svjete zabilježeno, da je godine 1848 predat muzej njemu. Pod 
njegovom upravom i ostao je muzej od tada sve do kraja 1810 g., 
a i poslje je od volje radio neke poslove za muzej. U ovome vre- 
menu, ispunjenom tolikim drugim, često vrlo opsežnim poslovima, 
na koje ćemo u daljem toku ovoga izlaganja doči, na žalost naj- 
manje se radilo oko iskopavanja, što se mora mnogo i prilikama 
našim pripisati, po kojima je ono malo radne i za rad voljne snage 
pretrpano i mnogim i raznovrsnim poslovima zadatka, koji bi još 
i sad potrebovao deset puta toliko snage, koliko mu u stvari služi. 
No i u tom pogledu bile su dvije ekskursije, koje sam dužan tim 
prije potanje ovdje opisati, što o njima koliko znam, javno ništa 
nije poznato. Evo kakvim je povodom bila prva ekskursija. 
Godine 1850 izigje u ,Srb. Novinama“ br. 4 članak dr. A. A. 
Majnerta (iada ljekara okr. biogradskog) pod naslovom ,Starine u 
okružiju biogradskom“. Što je tu priopćeno, vrijedi, da se ponovi, 
iz mnogih obzira, u širem izvodu. ,U smotrenju drevnosti je tako 
nazvani Gradac! blizu Stojnika, ležeći na prilično visokom brdu 
— govori dr. A. A. Majnert — zbog toga pametidostojan, što 
se tu spomenici iz rimskih vremena nalaze, koji su i u samome 
Beogradu reiki. Gradac taj bio je na zapadu — od kud se oku 
ljupki pogled na rudničke planine i prostranu ravnicu valjevskog 
okružija otvora — sa tri bedema opasan, k istoku pak jednom 
strmenom stenom zaštićen, u kojoj se zaronjeni ulazak jednog okna 
vidi. Iznutra u ovim bedemima nalaze se zidine negdašnjih zdanija, 
od kojih je srednje najveće bilo. Temelji postrojeni su iz starih 
rimskih cigalja, koje su od vrlo fine zemlje, na odlomku lepe cr- 
venkaste boje, davajući jasni metalu podobni zvuk. Blizu tog ve- 
likog zdanija stoji jedan zasuti bunar, okolo kog se parčeta crve- 
nih crepova rimskog posugja nalaze, koje se po finoči s porcelanom 
sravnjii može. Na zapadnom podnožiju ovoga brda leže u dolini 
mnoge urne i nadgrobna kamenja od peščanog kamena, koje su 
! Milićević, Knež. Srbija 65 bilježi ime tim razvalama , Gradište“. 
Isto tako imenuju mjesto i J. Šafarik i J. Gavrilović u izvještaju od 
1854, na koji će se niže doći. Kakvo u okolini Kosmaja imaju dva 
Stojnika, jedan južno, jedan zapadno od Kosmaja, napominjem odmah, 
da se ovo tiče Stojnika onoga što je zapadno od Kosmaja. 
