208 STOJAN NOVAKOVIĆ, 
odakle su 1850. narodnom muzeju neke starine nabavljene, našli 
su putnici samo kamenje rimskih razvalina, ali bez natpisa. U ru- 
darskoga činovnika, koji je u to vrijeme upravljao rudarstvom 
srpske vlade na tome mjestu, našli su rimskih novaca, skupljenih 
ondje na mjestu ito od Vespasiana, Antonina, Filipa, Konstantina 
i njegovih sinova, a osim novaca i žižaka, od kojih se na jednom 
natpis Fortis čitao. Na pošljedku putnici završuju svoj izvještaj 
riječima, koje je interesno u cjelini navesti. ,Iz tragova cvjetavšeg 
izmegju sela Parcana, Baba, Stojnika i Guberevaca velikog rudo- 
kopstva!; iz razvalina, nestavših već, grada stojničkog, al gde se 
još i sad svuda nalaze rimske ciglje i rimski crepovi; iz nagjenih 
u istim razvalinama rimskih novaca, sudova, naročito žižaka, na- 
gjenih u najbližem susjedstvu stojničkih razvalina, staro - rimskih 
zlatnih stvari, prstenja, lanaca, grivni, olovnih sanduka, olovnih 
čunkova od vodovoda, kada olovnih itd.; najposle iz nadgrobnih 
spomenika, na kojima su rimski natpisi, zaključiti se može jasno i 
izvjesno, da su stari Rimljani u ovome stojničkom predjelu veliku 
cvetajuću naselbinu imali, koje naselbine ime još ne znamo“. Na 
kraju izvještaja putnici se ljuto žale na razvaljivanje starih zidina 
i neznalično satiranje zapisanih spomenika, traže da se taki spo- 
menici ili u Biograd muzeju ili bar okružnim vlastima snose, i 
opominju na prvu najvišu naredbu od 1844. VNr. 131, koja na- 
regjuje čuvanje starih spomenika, osugjujući nemarnost sreske 
vlasti, koja je mimo tu najvišu naredbu dopustila da se grad stoj- 
nički u naše dane raspe. Od puta ovog svakojako ima roda. Osim 
ovih resultata, koji prosiplju toliko jasne svjetlosti na starine rim- 
ske onoga prijedjela, ministarstvo je doista ponovilo svjema vlastima 
po Srbiji najvišu naredbu od 1844. godine, što se tiče čuvanja 
starine, a vlasti biogradskoga okruga preporučeno naročito, da 
onaj, već opustošeni prijedjel stojnički bolje čuva. No mi danas 
imamo već iskustva, da se tijem putem starine nemogu zakloniti 
od propasti, dokle same mjesne vlasti i odličniji ljudi ne budu znali 
cijenu njihovu. Dotle, gdje još to doba nije nastalo, čuvaće se 
! Ispitom rudarskih vještaka, koji je u novije vrijeme ministarstvo 
financije preduzelo, na hataru općine parcansko-babljanske i stojničko- 
guberevačke nagjeno je, da na površini 2500 hektara ima 426.000 
kubnih metara stare šljake u težini 10,000.000 metričnih cenata. Te 
šljake odsječna metalna sadržina iznosi 58.5%, olova i 0.0037", srebra. 
Aktom R. N. 176 od 30. Aprila 1877. ministarstvo je finansije ogla- 
silo prodaju ovih rudarskih ostataka. 
