238 SVEČANA SJEDNICA JUGOSLAVENSKE AKADEMIJE. 
su ona mjerila veoma krasna i za njeke predmete veoma pri- 
kladna, daje akademiku povoda, braniti porabu onih mjerila u 
hrvatskom pjesmarstvu. 
Pravi član dr. Franjo Marković prinese razpravu Prilog k este- 
tičnoj ocjent Gundulićeva Osmana, u kojoj razpravlja proti novoj 
kritici, koja tvrdi, da epos Osmana nije jedinstven, dokazuje objek- 
tivnom analizom sadržaja Osmanova, jedinstvenost i saveznost kom- 
pozicije Osmana s kompozicijom Tasova Jerusolima  oslobodjena, 
pak prispodobom s historijskimi fakti, što no se u eposu Osmana 
opievaju, napokon omjerivanjem eposa Osmana u teoriji epopeje, 
kako ju postavljaju uglednici. Ovim putem dolazi akademik do 
konačnih zaključaka, da je epos Osman velike estetičke vriednosti 
i da neima nikakova razloga tvrditi, da nije Osman od jednoga 
pjesnika, od Iva Frana Gundulića. 
Pravi član dr. Jaromir Hanel u svojoj razpravi o razvoju prava 
u Ceskoj i Moravskoj od smrti Većeslava III. do početka husit- 
skih ratova ponajprije opisuje pravno stanje u kojem je bila Česka 
i Moravska neposredno poslje izumrća mužke loze Premyslovaca 
i prikazuje one pojave, koji se iztiču u pravnoj historiji do Ivana 
Luxenburžkoga. Kao najvažniji izmedju onih pojava, iztiče akade- 
mik neprekidno i moćno širenje i kriepljenje njemačko-pravnoga 
življa na uštrb elementu slovensko -pravnomu, koje se je vršilo 
za čitavo doba česko-moravske pravne historije prije Karla IV. 
Zatim potanko razmatra djelatnost ovoga potonjega kralja na polju 
zakonarskom. — Isti član priobći gradju ob odnošaju knezova 
stonskih prema republici dubrovačkoj i prikazuje ju kao skup od- 
redaba, učinjenih od velikoga vieća dubrovačkoga glede trgovine 
stonskih žitelja, sudačke vlasti njihovih knezova itd. 
U razredu matematičko - prirodoslovnom, pravi član dr. 2B. 
Šulek u svojoj razpravi , Pogled +2 biljarvstva u praviek Slavena 
t napose Hrvata, kojom je začinio prošlu svečanu sjednicu. sakupi 
hrvatska imena bilja, te nadje, da ih imamo puno zajedničkih 
s drugimi Sloveni. Ova zajednica mogla je postati samo u ono 
drevno doba, kad su Sloveni kao cigli jedan narod živili u okupu, 
te govorili svi istim jezikom. Iza toga nabraja akademik ono bilje, 
koje su već Prasloveni poznavali, te izpituje na temelju ove bota- 
ničke gradje, na kojem su stupnju kulture bili Sloveni već u svom 
pravieku i gdje jim je bila prva postojbina u Europi, iz koje su 
