60 P. MATKOVIĆ, 
kao najstarije, što no se sačuvalo, putovanje kroz balkanski polu- 
otok u svetu zemlju. Jerusolimski je itinerar, kao što je poznato, 
sasvime nalik starijim rimskim itinerarom, naime Peutingerovoj ta- 
buli i Antoninovomu itineraru, i potanko popisuje na putovanju u 
Jerusolim po balkanskom poluotoku put iz Biograda (Singidunum) 
u Carigrad (Constantinopolis); na povratku pako popisuje se put 
južnim krajem poluotoka, staro-rimskom cestom ,Egnatijskom“ sve 
do kraj Valone (Aulona) na zapadu, navodeć mjesta, koja su na 
tih putevih ležala i njihove medjusobne daljine." Pošto je jeruso- 
limski itinerar puki popis puteva i mjesta, nespada u red pravih 
putopisa, kao ni njegovi stariji drugovi (Peut. tab. Itin. Anton.) 
ili slična poznija djela (Hieroklov Xuvexonuoc, martirologijska iti- 
neraria)*. U ostalom sva su ta djela znameniti izvori za staru to- 
pografiju, na koja ćemo se dosta puta osvrtati kod topografskih 
tumačenja. | 
Iz bizantinske historije znade se, da su grčki carevi slali u 
petom stoljeću poslanstva k barbarskim narodom, osobito Hunom, 
koji navaljivahu na državne medje i provališe, osvojivši Singidunum, 
(441) na carigradskoj cesti u nutrašnjost. Priskus navodi više ova- 
kovih poslanstva,“ koja putovahu k priestolnici hunskih kraljeva 
(Atile i Blede) medju Dunavom i Tisom. O poslanstvu Plinthasa 
i Epigena, koje odasla car Teodozij II. godine 433, da uglave 
s Atilom mir, navodi Priskus (pag. 167), da je prispjelo u grad 
Margus (Meoyoy) na Istru (Dunavu), naproti Konstanciji (Kovsray- 
Ti), koja je ležala na drugom briegu rieke, kamo su prispjeli i 
kraljevski Skite, s kojimi su poslanici dalje putovali. Margus utvr- 
djeni grad kraj ušća Marga (Morave), što ga Priskus iztiče, spo- 
minju i staro-rimski itinerari (Peut tab.; itin. Ant., ed Vessel. p. 
132; Hier. p. 064); a po Noticii dignitatum (ed. Bčeking. p. 105, 
106, 083—5) bila je tu stanica male dunavske brodnice i stolica 
biskupa. Tu je održao pobjedu Dioklecijan nad Karinom (Eutro- 
pius IX, 13) svojim suparnikom god. 285. Na drugoj obali Dunava 
! Ed. Parthey et Pinder, p. 267—270, 283—286. 
* Ocjena izvora za geografiju Grčke u srednjem vieku: Krause, Geo- 
graphie Grichenlands im Mittelalter u. in der Neuzeit (Ersch u. Gruber 
Enzyklopedie, 83 Thl. S. 270—281). Geografska ocjena ,Itinerarii Hie- 
rosolymitani“ glede puteva i mjesta na balkanskom poluotoku kod C. A, 
Walckenaera (Michaud. Histoir des Croisades t. I., pag. 5, 421—430). 
* Prisci Rhetoris Excerpta de legationibus gentium ad Romanos. Ed. 
Niebuntr., Bonnae 1829, pag. 167, 170, 213, 215. 

