PUTOVANJA PO BALKANSKOM POLUOTOKU. 61 
naproti Margu, bio je rimski obkop Contra Margum ili Castra Au- 
gusta Flaviensia (kraj današnjega Kubina). Taj obkop naproti Margu 
zove Priscus (p. 167) Konstancijom. Margus uzimahu neki iztra- 
živaoci (Lapie i dr.) da je ležao na ušću Morave gdje je razvaljeni 
gradić Kulić. Tu je nadjen napis (Mommsen, Corp. inser. lati., 
vol. III, 1., p. 264), izkojega se razabire, da je ondje bila stanica 
ilirskoga carinara, ali se ujedno dodaje (p. 264, n. 1647) da je ta 
stanica bila na sjevernoj obali rieke. Tim bi bila ta stanica pome- 
nuti ,Contra Margus“ ili Priskova ,Konstancija“. Theophilactus 
(ed Bonnae, p. 288) pako navodi Konstantiolu (Kovsravrio)x) na 
ovoj strani Dunava, kraj velikoga dunavskoga otoka (Ostrova). 
Dva je prilika, da je bilo različitih utvrdjenja (Mannert. Geogr. d. 
Gr. u. R&mer, VII, 77) istoga imena, jedno na dunavskom Ostrovu, 
a drugo na protivnoj obali, a tim se jedino dade Priskova ,Kon- 
stantija“ s Theophilaktovom ,Konstantiolom“ u sklad dovesti. Bu- 
duć da je ,Margus“ po daljini označenoj u Itinerarih ležao nješto 
iztočno od Morave, a razvaline Kulića neodgovaraju negdašnjoj zna- 
menitosti Marga, čini se vjerovatnije, da razvaline u Kuštaru kraj 
sela Dubravice, na desnoj obali Morave više odgovaraju položaju 
Marga nego li Kulić.! — O putovanju drugoga poslanstva (od 
god. 448), koje odasla isti car k Atili, imamo potanjih viesti, jer 
je to putovanje kroz Mysiu i Panoniu opisao sam historik Priskus 
(p. 170—210), koj je poslanika Maximina na tom putu pratio. 
Premda je Priskov putopis dosta mršav, ipak spada glede balkan- 
skoga poluotoka medju najstarije putopise srednjega vieka. Poslan - 
stvo zaputi iz Carigrada i dospije za trinaest dana u Sredec (žep- 
dixAv), koja se daljina slaže sa starijimi i mladjimi pisci.“ Od 
Sredca prispjelo je poslanstvo u Niš (Naisd0y), kojega nadjoše od, 
neprijatelja (Atile) razorena i prazna. Kraj rieke, koja je s juga, 
grad obticala?, bila su polja na daleko pokrita ubieljenimi kosturi 
* Medović u ,,Glasniku, VI, 189. Milićević, Kneževina Srbija, str. 132. 
* Thykydides 2, 97. Hadsehi Chalfa (17. stol.), Rumeli und Bosna ; aus 
dem tiirkisehen von I. v. Hammer. Wien 1812, S. 51. 
3 Potanji opis obsade Niša podaje Priseus (Fragmenta historicorum grae- 
corum ; vol. v. p. 25), gdje se iztiče da rieka grad s juga obtiče. — O po- 
ložaju staroga Niša sr. članak Roeslerov: Zur Bestimmung des alten Nais- 
sos (Zeitsehrift fir čsterr. Gymnasien. 1868, S. 843-6). Naissos. spominju 
mnogi pisci počam od Ptolomeja (ed. Wilberg, 1. III, 109); položajem na 
velikoj cesti, odnosno na sklopu cesta, bješe s gledišta trgovačkoga kao i 
u ratovanju s barbari vrlo znamenit; jedna od četiri glavne oružnice u rim- 
skom Iliriku. Ammian ga često spominje kao evatući grad (XXI, 10. XXVI, 5). 
