“a 
18 P. MATKOVIĆ, 
sku, ako nebude više od tri dana na pojedinih mjestih boravila. 
Odatle udare križari dalje na Plovdiv (Phinopolim, Alb.) i Jedrene 
(Adrianopolim) ; svagdje jih dobro primahu, a u potonjem gradu od- 
marahu se samo dva dana, jer su žurili poslanici carevi, koj željno iz- 
čekivaše, da toga osobitoga vodju vidi, da križari što prije u Ca- 
rigrad stignu. U Carigradu se ostanci Valterove i Petrove vojske 
i oba vodje iza tolikih pretrpljenih muka sastadoše u nadi bolje 
budućnosti.! Ovako pripoviedaju navedeni izvori putovanje Petrovih 
četa od Zemuna do Carigrada. Ostali izvori (Orderik i dr.) nespo- 
minju onih nezgoda, govoreć, da je Petar bez svakih neprilika pre- 
valio Ugarsku i Bugarsku. S geografskoga gledišta oba su puto- 
pisa slična i jednako obćenita, jedino što potonji opisom Niša, 
premda imena rieke nezna, prvo putovanje ponješto popunjuje. 
Dojakošnje vladanje križarskih vojska ne samo da jih nije moglo 
sprijateljiti s narodi zemalja, kojimi su prolazili: već jim, osobito 
Ugri, Bugari i Grci bjehu protivni, te mišljahu više na odpor, nego 
li na podporu. S druge strane i to se iskusilo, da ako se više ve- 
likih vojska zajedno dade na put, te udare jednom te istom cestom, 
tim da mora nastati nestašica živeža i svakojaki neredi. S toga 
udari prava ili velika križarska vojska različitimi putevi, koje Ugar- 
skom, koje Dalmacijom, a ostali na Pulju, pa odovud dalje morem 
koje Jadranskim, koje Sredozemnim. 
Polovinom kolovoza 1096 godine digla se ona prava, velika kri- 
žarska vojska pod vojvodstvom Gotifrieda vojvode dolnjo-lotarinž- 
koga, i udari niz Dunav do ugarske medje, a od ovud prevali bez 
prepreke Ugarsku za Kolomanova vladanja. I putovanje Gotifrie- 
dove vojske opisuju Albert i Vilim, koje izvore valja nam pogla- 
vito i tu sliediti.? Prevalivši Ugarsku, dospjela je vojska k Dravi 
(Drova, Alb. Aq., 199), koju je vjerovatno blizu ušća (kraj Osieka, 
stare Mursae), kuda je već od rimskih vremena vodila cesta, na 
splavih prebacila. Odovud je Gotifriedova vojska udarila starom 
cestom, na desnoj strani Dunava, izpod Fruške gore, na Franca- 
! Albert. Aq. p. 190. Will. Tyr. ed. Paris, e. 22. Wilken, I, 86—88. 
Michaud, 1, 72—T4. 
? Albertus Aquensis ap. Bongars op. cit. 1, 199. Will. Tyr. apud Bon- 
gars I, 653 (Recueil, I, 76—81). Bernardus Thesaurarius ap. Muratori S 
S. VII, 676. Anna Commena (Alexias; ed. Paris, p. 283—306) jedva spo- 
minje puteve pojedinih vojska, predpostavljajuć jih kao poznate. Ekkehardi 
Hierosolimita 6. XIII; ed. Hagenmeyer, p. 132—141. Sybel, op. cit. p. 
317. Wilken, op. e. I, 104. 
