PUTOVANJA PO BALKANSKOM POLUOTOKU. 19 
vilu (Alb. Aq.) u Zemun (Malevilla) k obali Save, gdje se tri 
dana odmarala i na prevoz se pripravljala. Francavilla je po Ša- 
fačiku* današnji Mangjelos (po magjarskom ,Nagy-Olasz“), na juž- 
nom obronku Fruške gore, 1'/, milje Mitrovici na sjeveru, na cesti 
od Murse u Sirmium; tako nazvana u srednjem vieku za franač- 
koga gospodstva u tamošnjem kraju, kao što je bio Sriem Fran- 
kochorion nazvan; spominju ju, kao što će se niže vidjeti, tim 
imenom i drugi križari, a navode ju i ugarske listine sve do kraja 
četrnaestoga vieka.* Dok se prebaci vojska na ladjah i splavih preko 
Bave, odasla vojvoda tisuć vitezova na drugu obalu rieke, da brane 
prelazeće od svakih neprijateljskih navala. Pošto se je vojska na 
drugu stranu prevezla, utabori se u Biogradu, kojega izvori na- 
zivlju sveudilj ,bugarskim gradom“ (Bellagrava ,Bulgariae oppidum“, 
odnosno , Bulgarorum hospitio“, Will. Tyr., p. 16; Alb. Aq , p. 199) 
i pripravi se na dalje putovanje. Prevalivši bez smetnje silne ,bu- 
garske šume, neizmjerne i nečuvene“*, prispjeli su ponajprije u Niš 
(Mezh, Alb.; Niz, Will. Tyr.), gdje su se četiri dana odmarali. 
Tu u Nišu dočeka križare carsko poslanstvo, koje im obeća naj- 
bolji doček, laku obskrbu vojske i slobodu prometa medju Grci 
i križari. Iza toga su u najboljem sporazumku dospjeli u Sredec 
(Sternite, Alb. Aq.; Stralicia, Will. Tyr.). ,Iz ovih se mjesta“, pri- 
mjećuje Vilim (Recueil, I, 717), »zaključiti dade: koli bogate i svim 
obilne bijahu negda ove pokrajine, a kolika je sada grčka nevolja, 
koli slabo je to carstvo“! "Tu prekida Vilim opis putovanja, u kojem 
se držao posve Alberta i umeće u historijske i geografijske crtice, 
da tiem razsvjetli tadanje stanje bizantinske države. Spominjajuć 
Bugare, sjeti se vjerovatno i rata bugarskoga za cara Nikefora I., 
te iztiče, kako su Bugari, narod divlji, potekli sa sjevera, računajuć 
na grčku slaboću, provalili kao i drugi sirovi narodi u grčke zemlje, 
te su ,od Dunava do prijestolnice, pa od iste rieke do Jadranskoga 
mora sve zemlje posjeli. Pomiešavši imena i medje pokrajina,* na- 
zvaše sav taj kraj Bugarskom, koja se, kao se veli, proteže trideset 
dana puta u duljinu, a više od deset u širinu; a neznaju biedni 

1. Malevillam descenderunt in littore Sowa“. Alb. Aq. op. cit. p. 199. 
* Wiener Jahrbiicher der Literatur, Bd. 42. Wien 1828, S. 26. 
3 Katona, XI, 611. Engel: Geseh. d. ungar. Nebenliinder, B. III, 349. 
+“ ,Silvas immensas et inauditas regni Bulgarorum“ Alb. Aq. loco. cit. 
5 Tu vjerovatno misli postanak novih geografskih imena, kojim se bi- 
zantinski pisci, gdje god samo mogu uklanjaju, rabeć radje starinska, do- 
čim križarski putopisci ponajviše novija rabe. 
