82 P. MATKOVIĆ, 
se vojska utaborila, prisili oslobodjenje Franceza.! Iza toga umeće 
Vilim opet geografsku crtu, naime opis propontskih tiesna i Cari- 
grada, navodeć i izvore, naime Solina i Orosia,* dva poznata kos- 
mografa srednjega vićka, kojimi svoj opis podkrepljuje. Tiesna 
(Bospor, Propontis, Hellespont) steže po Solinu (in XVII de Me- 
morabilibus) u jedno i zove ga ,Hellespontom“ ili ,Bosphorus 
Propontidis“. O tom tiesnu tvrdi, da more iz Ponta struji poput 
rieke kroz njeka tiesna, i pošto je prevalilo 230 milja, ravno utiče 
medju Šestom i Abydom u Sredozemno more“. Ovo tiesno, što mu 
se proteže od Crnoga do Sredozemnoga mora, nazivlje Vilim svag- 
danjim imenom Rukavom sv. Gjurgja (Brachium Sti. Georgi), 
kojim ga imenom nazivlju, kano što će se niže vidjeti, malo ne svi 
zapadni putopisci srednjega vieka; * a uzimlje ga kao medju 
Europe i Azije. Dužina i širina tiesna za to mu nije svagdje jed- 
naka, što visi o položaju i razredbi susjednoga kopna: mjestimice 
se steže samo na jednu milju, a na mjestih se na 30 i više milja 
razmiče. U kutu zatona (5 do 6 milja duga i jednu široka), što ga 
tvori more na zapadu iza kako je 80 milja od svojega izvora pre- 
valilo, prostire se udobna luka, izvrstno brodarsko pristanište. U 
tom kutu, medju zatonom i Bosporom, leži Carigrad, negda Byzan- 
tium, neznatno mjesto, gotovo najmladji grad Tracije, a sada glavni 
grad i priestolnica careva. Dalje opisuje Carigrad po Orosiju (lib. 
111.), te ga poredjuje s trokutom ne jednakih stranica. Prva mu se 
stranica proteže od onoga kuta, gdje je crkva sv. Gjurgja (Man- 
gana), uz luku sve do nove palače (Blaquernas); druga od mana- 
stira sv. Gjurgja uz Hellespont do ,zlatnih vrata“, a treća od po- 
menutih vrata do palače ,Blaquernas“. U luku se izlieva potok, 
koj ljeti gotovo presiše, zimi pako kišom u bujicu narasta. 
Medju normanskimi križari, koji su ka Gottfriedovoj vojsci za- 
docnili, spominje se i Sweno, sin kralja danskoga, koj je udario istim 
putem, kroz Bugarsku i Romaniju u Carigrad; ali ni Albert Aq. 
(Bongars p. 234), ni Vilim (Will. Tyr. ap. Bongars p. 649), koji 
ga spominju, nedonose o njegovom putovanju nikakova putopisa. 
" Albert. Aquensis, loco cit. ; Anna Comnena, op. cit. p. 289 sega. ; 
Will. Tyr., Recueil, I. 78. ; Wilken I, 110—111. 
* Le Vicomte de Santarem: Essai sur _V'histoire de la Cosmographie et 
de la cartographie. tom. I. Paris 1849, p. bid. 
3 Buduć da je bilo erkava posvećenih sv. Gjurgju na Helespontu i Pro- 
pontidu, pa što je bio sv. Gjuragj zaštitnikom onih krajeva, za to zovu kri- 
žari Hellespont, Propontis i Bospor rukavom (Brachiwmn) sv. Gjurgja 
(Steph. Carn.; Gesta; Fuleh. i dr.); Hagenmeyer p. 67. n. 8. 
