PUTOVANJA PO BALKANSKOM POLUOTOKU. 89 
krcala u Draču, nego možda blizu stare Apollonije (Polina), odkuda 
bi udarila na današnji Berat, Gorču, Devol bi blizu Bikliste pre- 
bacila, a Bagulatus bila bi Nerečka planina, preko koje vodi put 
u Ostrov i Voden; ali tim putem putujućoj vojsci ostala bi Bu- 
tella (Bitol), koju ipak izvori napominju, daleko s ruke. Ako je pako 
svjedočanstvo izvora pouzdano, da se u Draču vojska izkrcala, onda 
fl. ,Deaboli“ nemože biti Devol; jer za što bi vojska tražila cestu 
. preko Devola, i stranputicom putovala, kadno je već bila na glavnoj 
od starine utrtoj i rabljenoj cesti, koja je vodila u Carigrad ? Držeći 
se po izvorih Drača, gdje se vojska izkrcala, mislimo da je udarila 
glavnom cestom na Elbasan, Ohrid, Bitol, Ostrovo, Voden u S0- 
lun', naime cestom, koja je išla glavnim smjerom sa starom ce- 
stom ,Via Egnatia“; jer, kao što je poznato, Bizantinci i Turci 
nisu starih utvrdjenih cestah mnogo mienjali. Rieka pako De- 
monis ili Diaboli nebi bila drugo van Škumba (stari Genusus), koju 
je vojsci negdje prebaciti ( Traiectus Genusi, Pons Servili) trebalo ; 
buduć da Škumba u gornjem toku jako dere, možda su ju križari 
zato ,vražjom“ riekom nazvali,* ako nisu Devol za Skumbu za- 
mienili, kao gore ,Maroe“ umjesto Save. Gora ,Bagulatus“ držimo, 
da je ono isto što i Vilimov ,mons Bagularius“ (stara Candavia), 
koj je od Drača četiri dana udaljen; ili Teofilaktova ,Bagora“, 
koja se diže medju dračkimi i bugarskimi gorami,* a po Bouć-u 
i Hahnu zatvarala bi Bagora Ohridsko jezero na zapadu, medju 
vrelištem Škumbe i crnim Drimom.5 Isti putopisac (Fulcher) Ro- 
bertove vojske navodi do Vardara četiri grada, kojimi su križari 
prošli, medju timi su imena ,Lucretia“ i ,Bofinat“ tako izopačena, 
da jih je vrlo težko razriešiti. Grad Butella, što ga putopisac iztiče, 
stari je Heraclea Lynci, bizantinska Pelagonia, bugarski Butel, a 
današnji Bitol. Bugarsko ime grada navodi Cedren (Bovrekto, ed. 
! Sr. popis ceste iz Drača u Solun kod Edrisa (ed. Jaubert II. 290.) 
K tomu Lelevel: Gćographie du moyen &ge, t. III. i IV. p. 134. Hahn, Reise 
durch die Geb. d. Drin u. Wardar, p. 244—359. 
* A chronographis Francorum Genusus, fluvius Diaboleos, per lusum đi- 
citur drabolicus, Tafel; Symbolae Criticae, 1, 38. 
3 Will. Tyr. in Recueil, t. I, p. 78. 
* ,,Bagora mons est et ipse immensus, et inter bulgaricos et dyrrhachinos 
montes interiectus assurgit.“ Maxima bibliotheca veterum patrum, tom. 
XVIII, Lugduni 1676, p. 559. Vjerovatno, da je Babagora kod Ane Kom- 
nenke (ed. Paris, p. 122) isto što i Teofilaktova Bagora. 
% Bouć: Recueil d'Itinćraires dans la Turquie d' Europe t. I. 26%, II, 
23, 102. Hahn: Albanesisehe Studien, B. I, 10, i karta. 
