90 P. MATKOVIĆ, 
Bonn., t. IL, 460) i Vilim Tirski', bizantinsko ime pominju mnogi 
bizantinski pisci, kao Hierocles (ed. c. p. 641), Cinnamus (3, 17), 
Nicetas (in Manuele, 2, 6), Georgius Acropolita (c. 29, 44, 68, 70) 
i još drugi“, a Hadschi Chalfa (p. 97.) navodi, da su mu stanovnici 
Bugari. Grad bijaše u srednjem vieku znamenit, što je bio na 
sklopu cesta, koje su vodile k Jadranskomu moru, u Srbiju i Ma- 
kedoniju. Stella je bez sumnje stara Cellae, (Cellis, Itin. Ant. ed. 
e. p. 319; It. Hier. p. 606. Ken _u Hierokla, p. 638), bizantinski 
Ostrobos ili Strobos, Edrisijev Ostrobu (1. e.) ili današnje Ostrovo na 
istoimenom jezeru.“ Nije li Lucretia iskvarena sredovječna ,Akreda“ 
(Ohrid)? za onda dosta znamenito mjesto, priestolnica drugoga bu- 
garskoga carstva, a u putopisu se ni nespominje. I ,Bofinat“ mo- 
gao bi biti iskvaren ,Vodin“, bizantinska Bošnva (Cedr. II, 461) 
ili Bodeva!, koju je car Vasilij (1001) osvojio, a ležala je na glav- 
noj cesti iz Ostrova k Vardaru. Putopisci Boemundove i Robertove 
vojske napominju , Vardar“, kojega su oni preplovili, a ovi prega- 
zili. I Ana Komnenka (ed. Paris, p. 18) kratko ali prilično točno ga 
opisuje; Teofilakt pako (op. cit; ep. Đ5, p. 9517) opisuje ga kao 
užasnu i smrtonosnu rieku, da bi se moglo pomisliti, kadno ju nebi 
pomenuti putopisci imenice spominjali, da je to onaj gore pomenuti 
fluvius Diaboli ili Demonis. 
Rajmund Toulouski i biskup Ademar Puy-ski zaputiše 
s trećom vojskom ovoga odjela pod kasnu jesen g. 1096 iz južne 
Francezke (Languedoc) i udare na gornju Italiju i Istru, a od ovud 
hrvatskim primorjem i Dalmacijom, kamo su dospjeli u zimsko 
vrieme. Nijedna križarska vojska nije tegotnijim putem udarila što 
ova. Kroniste su to putovanje potanko opisali, osobito Rajmund de 
Agiles, koj je ovu vojsku pratio i dnevnik točno vodio sve do svoje 
slavne smrti.? Slika, što ju crtaju putopisci ove križarske vojske, 


' in provincia Pelagonia, in civitate, quae vulgo dicitur Butella. Will. 
Byi. aielt1168,,4 2010464; 
* Potanja o gradu Pelagoniji ili Buteli u Tafela: Via Egnatia p. 34.—41 ; 
Symbolae eriticae, 1, 50. Današnji opis kod Griesebacha, Reise durch Ru- 
melien, II, 178—184. 
* Tafel: Via Egnatia, p. 42—48. 
* ,Bodena cum esset episcopatus Bulgariae, honorem metropolitanum 
consecuta obtinuit thronum“ (Notitiae episcopatuum, 12, 85, ed. Parthey 
p. 241). ,,Bodena castellum est saxo praerupto impositum, per quod saxum 
aqua paludis Ostrobi occulte infra terram influit, indeque rursum emergit. 
Glycas ap. Stritterum, Memoriae, t. II, 629. 
* Raimondi de Agiles, canonici Podiensis, historia Francorum, qui cepe- 
