98 P. MATKOVIĆ, 
Glas o velikih djelih, što počiniše jvnaci prve križarske vojne u 
bojevih s Muhamedovci, ohrabri na zapadu mnoge viteze, osobito 
onih naroda, koji na prvoj vojni malo sudjelovahu. Tri križarske 
vojske (1100—1101): /ongobardska, njemačka i akvitanska dadoše 
ge na put u svetu zemlju." Longobardi se prvi sakupe u Italiji na 
poziv nadbiskupa milanskoga i biskupa pavijskoga, koji im ujedno 
vodjami bjehu* Longobardska vojska udari dozvoljom Henrika, ko- 
ruškoga vojvode (iz kuće Epstein 1090—1122), Koruškom, Šta- 
jerskom, podravskom dolinom (Hrvatskom), a kod Biograda stupiše 
na cestu, kojom je išao Gottfried (1096), kroz Bugarsku, na Jedrene 
u Carigrad. Kojim su putem Longobardi udarili, kroz adižku i 
pustrsku dolinu, ili na Oglaj (Aquileia)i Ljubljanu, to se radi nesta- 
šice podataka potanje ustanoviti neda. Pošto se iztiče dozvolja koruš- 
koga vojvode, sva je prilika, da su Longobardi udarili putem na Optuj 
(Petovium), a odovud starom cestom uz Dravu do Osieka (Mursa), 
pa na Vinkovce (Cibalis), Mitrovicu (Sirmium) i Biograd (Itin. Hieros. 
ed Wessel. p. 961). O zimovanju Lombarda u Bugarskoj, što 
Ekehard spominje (Hagenmeyer, op. e. p. 227), o tom drugi izvori 
ništa negovore; ali sva je prilika, da su se križari u bugarskih gra- 
dovih podulje bavili. Njemačka križarska vojska, koju je vodio voj- 
voda Welf (IV), razdicli se, kano što se iz Ekeharda razabire, na 
više četa. Putovanje jedne od tih četa opisa (ponajprije do Cari- 
grada) na kratko Ekehard (op. c. cap. XXIIL 3—1) kao učestnik. 
Njemačka je vojska bez sumnje udarila dojakošnjom križarskom 
cestom na- Ugarsku i Bugarsku. ,Od prvoga bugarskoga grada, 
čim stupiše križari na zemlju grčkoga carstva“, pripovieda Ekehard 
(c. XXIII, 3), »pa sve do priestolnice Alexijeve; sveudilj nas su- 
sretaše i pratijaše mirni izaslanici“ (Hagenmayer, pag. 232, Anm. 
16). Vojska pako Pečenega jednako je do Carigrada kroz dvadeset 
dana uznemirivala križare, nanašajuć im svakojake štete sa strane 
' Fulcherii Carnotensis histor. c. 16, 44. (Rec. t. III, p. 398, 412). 
Gesta Francorum ce. 56 (Rec. t. III, 532). Will. Tyr. 1. 10. e. 12 (Ree. t. 
I, 415). Ekkehardi Chronicon Univ. ad. a. 1101, ap. Pertz S. S. VI, p. 
219—223. Hierosolimita; ed. Hagenmeyer, 6 XXII. — XXVI, p. 
221—235. Annalista Saxo ad. a. 1101, Pertz, S. S. VI, 735. Anna Comn. 
XI. 269. Alberici monachi Trium'ontium ehronicon (Leibnitii aecegsiones 
historicae, Hanoviae_ 1698. p. 191), Hormayr: Bayern im Morgenlande, 
Miinehen_1822, p. 29, u. ff., Anm. p. XVII u. ff. Wilken, II, 214—226. 
Giesebrecht, B. III, 386—689. 
* Landulphi historia mediolanensis ap. Muratori, S. S. t. V. p. 472— 474. 

