PUTOVANJA PO BALKANSKOM POLUOTOKU. 101 
(de Ratisbona, Odo p. 23) niz Dunav u Ugarsku, a što nije na 
brodovlju imalo mjesta, udari desnim. briegom nedaleko rieke. I 
Ugarskom je po Dunavu putovao, ploveć brodovlje sve do izpod 
Biograda do ušća Morave, do Braničeva (Brandiz, Brundusium), ! 
»neznatoga mjesta“ na ruševinah staroga Viminacia, odkuda je od 
davnih vremena velika cesta u Carigrad vodila. Onaj dio pako 
vojske, što je po suhu išao, tvrdi Odo (p. 22), da je prelazeć 
Dravu (Droam), nješto postradao, jer je rieka bila odveć narasla. 
Pošto je vojska, iduća kopnom nedaleko Dunava udarila, tada 
Dravu nije mogla drugdje prebaciti van kraj Osieka, odkuda je 
udarila starom cestom na Vinkovce, Mitrovicu i Zemun, te je pre- 
bacila na daljem putu Savu i Moravu, dok se u Braničevu s Kon- 
radom sastala. Na putu kroz Ugarsku, čini se, da križari nisu ve- 
likih neprilika doživjeli. * U Braničevu ostavi Konrad brodovlje * i 
stupi na bugarsku zemlju, odnosno na medju bizantinske vlasti, te 
udari putem Carigrada, poznatom cestom, kojom je pošla i prva 
križarska vojska. Po Bugarskoj i Grčkoj bijahu križari svagdje 
prijateljski primani, što kr. Konrad u jednom od svojih pisama po- 
hvalno spominje (Kugler, 119, Anm. 19): svagdje bio je po nalogu 
cara Manojla za križare pripravljen živež, i za potrebe vojske 
dovoljno skrbljeno. Priličnimi potežkoćami prolazila je vojska kroz 
gorovitu i šumovitu Bugarsku, na iztočnoj strani Morave, i dospjela 
je u Niš (Neisoč, Cinnamus, 1. c. 234), gdje joj namjestnik (Mihalj 
Branas) pokrajine sva potrebita pruži, pa u Srćdec (Sardica), gdje 
ju Paleolog Mihalj prijatno primi. Dok su divljaci, primjećuje Cin- 
namus (1. e. 235), prolazili gorovitimi i mučnimi priedjeli, nikakova 
žiteljstvu nepočiniše zla, jer od Dunava do Srčdca prostiru se vr- 
letne i mučne gore. Ali jedva što je vojska sa vrletnih i mučnih 
priedjela Bugarske, prebacivši Maricu (Hebrus), sašla u plodne do- 
line Tracije (Otto _Friz. l. c., Cinnam. 1. c.), nastanu svakojaki 


1 Brundusium (Odo, p. 26) jamačno je pokvareno iz Brandisium. O 
ruševinah Braničeva, na ušću Mlave, kraj Kostolca, sr. Milićević, Kneževina 
Srbija, str. 1029. Braničevo u kizantinskih pisaca, sr. Tafel, Symbol erit. I, 
43., a u slovenskih izvorih sr. Daničić, Rječnik, I., 71. 
* Opis Ugarske kod _ Otona Fris., e. 44, 1. cit. Ob odnošaju Konrado- 
vom napram Gejzi i Borisu, sr. Giesebrecht, IV., 271, 478. Kugler, p. 112. 
3 Cinamus (p. 234) tvrdi, da se vojska, prelazeć preko Dunava, 
po nalogu carevu brojila na drugom briegu rieke. Odo (p. 31) pako pri- 
povieda, da su čuli od Grka, da je vojska brojena na prelazu u Aziju 
» cum nongentis (možda nonaginta, op. izd.) millibus et quingentis LXVI 
transfretasse“, 
