102 P. MATKOVIĆ, | 
izgredi križara, koji su se htjeli njekim načinom za pretrpljene 
muke odštetiti: stoku sa paše odagnavahu, gospodare joj ubijahu, a 
otvorena mjesta spaljivahu (Odo p. 27). U Plovdivu došlo je do 
prvoga krvavoga sukoba medju križari i Greci: predgradje, gdje su 
Latinjani stanovali,' bilo je od križara razoreno i sva okolina opu- 
stošena.? Neima sumnje, da su ti Latinjani bili katolički žitelji iz 
zapadnih zemalja: nekoji jih drže za Talijane, što je bio uprav 
onda nadbiskup Mihalj roda talijanskoga (Nicetas, 290) i što se 
Talijani običavahu zvati ,Latinjani“ ; ali to još neizključuje, da nebi 
to mogla biti katolička naselbina iz zapadnih krajeva, u kojoj je 
bilo možda najviše žitelja iz primorja dalmatinskoga, buduć su uprav 
za onda Mlečani i Dubrovčani uživali u bizantinskom carstvu znatne 
trgovačke povlasti. Razuzdanost, što je tada vladala u Njemačkoj, 
pokazala se i u Konradovoj vojsci, koja je nastavila dalje svoj put 
k Jedrenetu, jednako postupajuć neprijateljski sa zemljom i njezinimi 
žitelji. Medjutim je car Manojlo odaslao vojsku pod vještim vodjom 
Prosuhom u sjevernu Traciju (Bugarsku), da štiti tamošnji narod i 
da pazi na križare (Cinn., l. 6). Osim toga odasla Manojlo odličnoga 
poslanika Andronika Opus križarom, s kojimi se u Jelrenetu sastade, 
da jih uputi, neka bi prekinuli svoj put na cesti carigradskoj te uda- 
rili iz Jedreneta putem Sesta i tuj preko Helesponta (apud sanctum 
Georgium de Sisto, Odo, p. 30), * gdje je more tiesno, vojsku u 
Aziju prebacili; jer taj je put kraći, zemlja pako, kojom vodi, 
plodnija i bogatija, nego što medju Jedrenetom i Carigradom. Tim 
je hotjeo Manojlo bez sumnje razpuštenu Konradovu vojsku od 
Carigrada udaljiti, buduć se imao povoda bojati, da mu križari 
priestolnicu neopliene. Premda bi bilo u interesu same vojske, da 
je savjetovanim putem udarila; ali savjet bi odbijen i vojska udari 
dalje putem Carigrada, pošto je kralj s knezovi odlučio, da se neće 
udaljivati od ceste, kojom je Gottfried pošao. Pošto su križari ne- 
milice plienili, stade se Manojlo ozbiljno oružati, ojača posadu prie- 
stolnice i odasla čete u pomoć Prosuhu, koj je sa zakloništa kraj 
Longia (A6yyo, Cinam. p. 237), * na sjevero-zapadu od Carigrada 
" »Philippopolis extra muros nobilem burgum Latinorum habebat“. Odo, 
p. 27; Nicetas, p. 253. 
* O divljoj pobuni, kojoj bješe povod neki ukljinjač zmija, potanje pri- 
poviedaju Odo (p. 27.) i Nicetas (p. 253). 
* Cinnamus (p. 236) zove Helespont ,,Abidskim (*A9992) tiesnom“. 
* Logos (A9y0vc) po opisu u Cantaeuzena (histor. I1., 294) bijaše oso- 
bita gorska tvrdjica (castellum) blizu Carigrada (ad eius oceupationem pa- 
