PUTOVANJA PO BALKANSKOM POLUOTOKU. 107 
svećenike, najviše to vriedjalo, što su Grci prezirali katoličke sve- 
ćenike i njihovo bogoslužje. Kralj Ljudevit nastojaše svaku raz- 
miricu i izgred strogošću ugušiti, što mu je la nije za rukom išlo, 
jer je u njegovoj vojsci stroža stega vladala, nego što u njemačkoj. 
5 druge su se strane grčki činovnici trudili, da po mogućnosti 
križarom zadovolje. U tom se pogledu osobito odlikova knez sre- 
dečki (dux hesternensis, Odo, p. 29), koj je Ljudevita neko vrieme 
pratio i za dovoz hrane skrbio. 'Vako su radili načelnici malo ne 
svih mjesta, kojimi su Francezi prolazili. Odo tvrdi (p. 18), premda 
nije osobit prijatelj Grka, da su Ljudevita na putu do Carigrada 
svagdje po gradovih, gradićih i trgovištih po mogučnosti više ili 
manje kraljevski primali. Buduć je francezka vojska pomalo na- 
predovala, sastale se prednje lotarinžke čete, koje su se napred po- 
žurile, sa zaostalimi Niemci; jer dočim je kralj bio u Plovdivu, bile 
su one čete jurve kraj Carigrada. Od Plovdiva (Philippopolis) krenu 
Ljudevit putem Jedrene i približi se k Carigradu. Manojlo pako, bojeći 
se došašća francezke vojske, nastoja to zapriečiti, odasla poslanike 
k Ljudevitu, kao negda Konradu, i nastoja ga uputiti, da nebi iz 
Jedreneta na Carigrad, nego kratkim putem neposredno na Helespont 
išao (ab Andronopoli ad S. Georgium de Sisto, Odo, p. 36), te 
ondje svoju vojsku u Aziju prebacio. Ljudevit se nije dao, kao ni 
Konrad, na to uputiti i nastavi svoj put na staroj križarskoj cesti 
u Carigrad. Približiv se Ljudevit k priestolnici na jedan dan daljine, 
začu one neugodne viesti o Niemcih i o nasilju, počinjenu na njegovoj 
lotarinžkoj četi!, što je tako uzrujalo velikaše u njegovoj vojsci, da 
su tražili od kralja, neka se vrati i bogatu zemlju (Traciju) s gradovi 
i tvrdjami osvoji, da se sdruži s kraljem Rogerom, i pomočju 
njegove mornarice osvoji Carigrad (Odo, p. 36). Ali Ljudevit ne- 
htjede prihvatiti savjeta, već mirno zaputi k Carigradu, gdje ga 
pred vratima priestolnice množina svećenika i naroda svečano dočeka 
i dostojno primi. Vojska se utabori pred zlatnimi vrati (Odo, p. 38, 
Cinn. 1. c.), a Ljudevit posjeti cara u njegovoj palači“. Odo nije 
propustio i o carigradskom životu svoja opažanja priobćiti, iztičući 
goleme mahne svjetskoga grada. ,U tom se gradu“, opaža hodo- 
častnik (p. 37.), ,žive bez prava; toliko je gospodara, koliko ima 
bogataša, a gotovo toliko tatova, koliko siromaha. "Tu se zločinac 
! Potanja Odo, op. cit. p. 32, 33. Kugler, p. 139—141. 
* JEraut fere coaequales, solis moribus et vestibus dissimiles, . . lo- 
quuntur per interpretem. Odo, p. 96. 
