PUTOVANJA PO BALKANSKOM POLUOTOKU, KTE 
manje iztiče, dobro poslužilo. Onaj je priedjel i danas planinami ; 
klanci nepristupan (Hahn: Alban. Studien, I, 6), u bojnoj historiji 
radi svoje nepristupnosti veoma znamenit. Narod pako življaše prema 
prirodnim odnošajem svoje postojbine, kano i danas, poglavito o 
stočarstvu i pčelarstvu, a stoka i njezini izvodi bješe mu jedino bo- 
gatstvo; hrabrost i ratobornost pako što se kod naroda osobito iztiče, 
i danas još sućnim je obilježjem u životu tamošnjega naroda. Navale 
srbske i njihova kneza (Stjepana Nemanje) na susjedne krajeve, 
koje bijahu povodom odsuću Manojlovu, i koje spominje Vilim, 
opisa takodjer Niceta (loco cit.), s kojim se Vilim glede samoga čina 
u bitnosti slaže. Glede tumačenja imena ,S5rb“, koje su mjesto na- 
rodnji neprijatelji dosta zlorabili, pozivlje se Vilim na tradiciju, a 
ta je postala u IX. i X. stoljeću, kadno su Niemci ubojite ratove 
na izkorienjenje Slavena vodili, te ulovljene Slavene kao radnike 
prodavali i tim narodno ime tih sužnjeva zadobilo znamenovanje 
roba (Selavus, Sklave, Schiavo itd.).! Na isti način čini se, navodi 
Šafarik (1. cit.), da je pretvoreno ime Srb u ,servus“, te je prešlo 
kao i ono iz Njemačke u porabu romanskih i drugih naroda. Vilim 
iztiče u svojem opisu s topografskoga gledišta pokrajinu Pelagoniju 
i grad Butellu (Bitol), što je već gore razpravljeno. Vrh toga iztiče 
stari grad Justinianu primu, što se obično ,Ohridom“ zove. Tim 
tvrdi Vilim, koj je po dobi dosta znamenito svjedočanstvo, da je 
Justiniana prima i Ohrid jedno te isto mjesto. Al je već slavni P. 
W esselingius (p. 602—4) temeljito dokazao, da ,Justiniana prima“ 
ne samo nije Ohrid, već da je od Ohrida ili Lyehnida sućno razli- 
čita.? O h rid, na istoimenom jezeru, znamenit grad one dobe, njegda 
priestolnica zapadne Bugarske i stolica patriarhata, često ga spo- 
minju grčki i slovenski pisci srednjega vieka, a opisuju ga kao bla- 
goslovljeni, bogati i tvrdi grad, koj leži na visini kraj istoimena je- 
zera, te ima mnoga vrela unutar svojih zidina.“ Ana _ Komnenka 
1 Q tom potanja kod Šafarika: Slavisehe Alterthiimer, B. II. p. 47, 
325 u. ff. 
2 Najnoviju razpravu o starom gradu Justiniana prima prinese Toma- 
sehek (Miscellen aus d. alten Geographie. Zeitsehrift fir čsterr. Gymnasien 
Igg. 1874, S. 658), ka kojoj primjećujemo, da ono mnienje, naime da bi 
Justiniana prima bila Ohrid, nije postalo u 13. vieku, jer je Vilim stariji 
pisac, koj to već tvrdi. 
8 Vita S. Clementis, ed Miklosić, p. 24. Malchus ed. Bonn. p. 250. Ce- 
drenus ed. Bonn. t. II. p. 462, 468. Daničić, Rječnik, II, 262. Boue, Itine- 
raires, II, 97—101. Hahn: Reise durch die Gebiete des Drin u. Wardar, 
S. 100—135, 238—41. 
