PUTOVANJA PO BALKANSKOM POLUOTOKU. 129 
sagittas, Anonym. Can. p. D09), velikom ga mukom prevališe, pošto 
su prvi Ugri, Cesi i vojvoda švabski put utrli i neprijatelja uzbili. 
Put od Niša do Sredca prevališe križari za četrnaest dana. Sredec 
(Straliz, Ansb., p. 28. Stralizion, Anonym. Can., p. 509), ' kamo je 
vojska 13. kolov. unišla, nadjoše ga križari pusta i prazna, žitelji 
bo ga ostaviše i ponesoše sa sobom na štetu križara sve što se nositi 
dalo. Najviše su križari osjećali za boravljenja u Sredcu nestašicu 
vina, kojega im do tada nije pomanjkalo (Tageno, p. 408). 'Tu je 
križarom bilo jasno vjerolomstvo grčkoga cara, koj se nije držao 
ni zakletve, ni obećanja zadanih caru, to pismeno, to preko svojega 
kancelara, jer nesamo što križari nenadjoše trga, nego im svake 
moguće zasjede stavljahu. Car pako za svojega boravljenja u Sredcu 
nastojaše ukloniti sve, što je bilo na putu vojsci i svetomu zavjetu ; 
odredi mjere, da se održi red i stega. Buduć da se bilo pomiešalo 
medju križare hajdučke prostačine, koja je zemlju i narod plienila: 
tim je zavladala misao u mirnih žitelja, da križari zlorabe svetinju 
svojega zavjeta, plieneć kršćanske zemlje, kojimi putuju. S toga je 
na zapovied carevu biskup wiirzburžki vojsku pobožnom besjedom 
odgovarao od plienjenja i kradje, i sjećao ju na strašne posljedice 
i vjekovitu kazan. | 
- Od Sredca zapute križari preko gore (Ihtimanske) poznatom cestom, 
što vodi iz Braničeva u Carigrad; al kad su na vrh gore uzašli, na- 
djoše posljednji (treći) najtvrdji bugarski klanac* (Trajanova 
vrata), koj štiti prielaz iz Bugarske u Traciju, zatvoren, staru razva- 
ljenu tvrdjicu popravljenu i put im zakrčen.“ Uz to se razni glas, da 
! Sredec (Stralice) nadjoše prazan, žitelji uzmakoše u gore i ponesoše sa 
sobom živež. Chron. Magni Presb. (Pertz, t. XVIL, 509). Straleiz, Annales 
Colon. op. e., p. 747. Listric, Arnold, op. e, p. 132. Straliten, Tageno, 1. e, 
O znamenitosti toga grada u srednjem vieku Safašik, W.J. d. L. XLII, 
42—5. Tafel, Symbol. crit. I, 41. Jireček, Heerstrasse, p. 78, 90. 
2 Clausas ultimas et firmissimas Bulgariae“; Ansb. p. 28. ,,Ad portas 5. 
Basilii“, Anon. Can., p. 509. 
5 Car Fridrik u pismu na sina Henrika (Ansbertus p. 30) nazivlje 
te klance ,clausuras vetustate collapsas, robur scilicet et munimentum 
totius Bulgariae“. — Dietbold (Chron. Magni Presb. p. 509) i Tageno 
(1. e.) točnije razlikuju od Ansberta sva tri klanca. Po Dietpoldu prevale 
križari prvi klanac 30. srpnja, drugi 4. kolovoza, a treći 16. kolovoza. 
Ako Ansbert tvrdi (p. 28.), da je vojska XIII. kal. sept. (20. kol.) ,,elusas 
illas multiplices et perosas exivimus“, to se ni najmanje Dietboldu nepro- 
tivi. — ,,In tertia Clausura, quae ita munita fuit, quod difficilem nobis mi- 
nabatur transitum“, Chron. Mag. Presb. p. 9509. 
R. J. A. XLII. 9 
