PUTOVANJA PO BALKANSKOM POLUOTOKU. 131 
Medjutim se sukobi pasovski biskup s grčkimi četami kraj Ba- 
tkuna (Bacon) * i održa sjajnu pobjedu; ali Grci opet udare i bili 
bi svladali, da nije prispio dalmatinski vojvoda, koj je Grke do 
noge potukao. Sa Plovdiva poduzimahu križari i druga četovanja. 
U Gradiću (Graditz, Ansb. p. 42; Gradniz, Anon. p. 514)" 
razjare križare lahkoumne slikarije po crkvenih stienah, da su crkve 
popalili, mnoga okrutničtva počinili, a mjesto s okolinom opustošili. 
Vrh toga Friderik de Perge sa svojimi drugovi smjelo provali vi- 
soku od neprijatelja zatvorenu planinu i sadje u plodan priedjel 
Flachiu, nedaleko Soluna; * opustošivši ga, toliku su zalihu zaplie- 
nili, da svu nisu mogli ni ponieti. ,Flachia“ bi dakle bila nizina 
dolnje Strume, po kojoj su još u XIV. stol. bili Vlasi naseljeni 
(Nic. Greg. 1,31717), a bila bi ,Flachiom“ vjerovatno nazvana po 
tamošnjem stanovničtvu. Jer tu i oko Rodopa, drži Roesler (Ro- 
miinische Studien, S. 114), da je bilo do osmanskoga doba mnogo 
vlaškoga žiteljstva, a vojske Izakove bjehu ponajviše od njih sa- 
stavljene. Preko kojih su planinskih prevoja provalili križari u ni- 
zinu dolnje Strume, to se opredieliti neda, buduć da nije položaj 
»Gradića“ ustanovljen. Ako je Gradić današnji ,Hisardžik“, tada 
su mogli provaliti uvalom medju Rilom i Perimom, prosjekom 
(8600) kraj manastira Rilo, odnosno preko Samokova i Dubnice. 
! Baccon, Anon. Can. p. 514. Potanja o tom mjestu u srednjem vieku 
Šafašik (Jb. P. 59, 60.) i Jireček (Heerstrasse, 37). Batkun»e, današnje 
selo, na razvalinah staroga grada, T. Pazardžiku na zapadu, nedaleko Ma- 
rice, u prijatnoj dolini, opisuje Zaharijev : Opisanije, str. 26. 
2 Ako se po Šafažiku uzme (J. d. L. p. 60), da se slovensko ime ,,Gra- 
odića“ uzčuvalo u turskomu , Hissar“ ; tada imamo dva toga imena mjesta u 
okolini Plovdiva ; jedno na sjeveru, , Asarb- -Hissar“, na Srednjoj gori, 
drugo T. Pasardžiku na sjevero-zapadu, ,Hissar- džik«, na podnožju Th 
manske gore. Prema sliedećemu Ansbertovu pripoviedanju prije bi potonje 
nego prvo odgovaralo. Šafarik drži (1. c.), da bi ,,Gradić“ bio Sitangrad, 
bizantinska Setena na Msti, kraj Banjske na sjeveru; a tim bi križari podu- 
zeli hanibalsko- napoleonsko djelo preko Penna u solunsku oblast. Ako je 
bizantinska Setena u Šafašika ona ista Xirauwa, što ju Cedren (466, 1) 
spominje, poznata od. e. Vasilijeva rata na Bugare (g. 1017), druge bo u 
Bizantinaca neima, tada Setena nije ležala naMsti, nego u južnoj Makedo- 
niji, vjerovatno kao Jireček (Gesch. Bulg. p. 198) uzimlje, izpod Nidže pla- 
nine. Pošto su izvori oskudni, s toga je težko označiti položaj Gradića. Ako 
mu je u ,,Hissaru“ trag, tada Hissardžik, T. Pazardžiku na sjev.-zap. čini 
nam se najpriličnije. 
3 ,,per ascensum cuiusdam alpis ab hostibus praeelusae, saxaque insuper 
et jacula in cum devolventibus devictis.. invasit regionem opulentam F'a- 
chiam dictam, non multum a Thessalonica distantem“. Ansbertus p. 42. 
“#0 Vlachijiinjezinom obsegu sr. Krause, Ersch. u, Gruber, Th. 83. S. 331. 
