PUTOVANJA PO BALKANSKOM POLUOTOKU. 141 
Poslanstvo se vrati u Jedrenu s izpravom mira, na koju se u 
pritomnosti patriarhe zaklelo u crkvi sv. Sofije 600 najodličnijih 
gradjana i državljana, a sa strane križara zakune se na istu iz- 
pravu u Jedrenetu u pritomnosti Izakovih izaslanika Đ00 otmenih 
knezova i vitezova. Izvori (Ansbert. p. 49—51. Anon. Can. p. 515) 
priobćuju dosta točno sadržaj ove izprave, odnosno ugovora mira, 
po kojoj biz. car medju ostalim odpušta križarom svu štetu, poči- 
njenu otimanjem, razorivanjem gradova i ubijanjem žitelja; obve- 
zuje se dati za prievoz vojske preko Helesponta * potrebiti broj 
brodova; da će se pako ugovor vjerno vršiti, staviti će Izak caru 
na razpolaganje 18 talaca carske krvi, koji će pod Fridrikovom 
vlašću biti i njega pratiti do Filadelfije. Izak pušta sve sužnjeve 
na slobodu, oprašta svim podanikom (Grecis, Armenis et Latin's), 
koji su caru služili. Fridrik pako ima za dvadeset dana svu vojsku 
dići s Jedreneta i udariti ravnim putem k Helespontu uz strogu za- 
branu oštećivanja i paljenja gradova i mjesta. Križarom je slobodno 
na putu kroz bizantinsku državu obskrbljivati se žitom, vinom i 
drugim živežom, ali im se zabranjuje otimati stoku i dr. 
Pošto se Izakovi taoci caru u Jedrenetu s bogatimi darovi na raz- 
polaganje stavili, pripravljahu se križari radostno na put, odaslav 
glasnike, da pretraže sigurnost prolaza k Helespontu (Tageno, p. 10); 
samo što im bijaše neprilična i štetna oštra studen i jake bure. ? 
Al prije nego je vojska zaputila, kušahu Grci nagovoriti cara, da 
im pomogne svladati Vlahe, odnosno Bugare (in adiutorium ad di- 
micandum contra Blachos. Ansb. p. 94); s druge pako strane Petar 
zamoli pismeno cara za pomoć proti Grkom; ali jedna i druga 
molba nenadje u cara odziva. 
Probavivši dakle križari u zimi kod Jedreneta četrnaest nedjelja, 
zaputi (1. ožuj.) prvi vojvoda švabski, a sliedeći dan ostala voj- 
ska s carem, te udare putem k Helespontu, dočim su dojakošnje 
križarske vojske ponajviše išle k Bosporu na Carigrad. Al je ra- 
dosti bio skoro kraj, jer put ka Galipolju bješe dosta mučan i mje- 
stimice opasan: križare pratilo je na cielom putu nevrieme i druge 
carigradskom pustošio i palio ; ali po izvorih nebi dalje na toj cesti došao, 
nego do grada Mesenes (Karištiran). 
! In transitu Gallipolis et Sistoy“; Ansb. p. 49. ,,vel inter Siston et 
Abidon“ Anon. Canis. p. 515. 
2 ,Habuenunt (24. febr.) peregrini nostri ventum intollerabilem et frigus 
asperrinum apud Hadrianopolim“. Tageno, 1. c. Chron. Magni presb. 
Pp. 813. 
