1D2 P, MATKOVIĆ, 
jega zeta, kralja srpskoga, na povratak kući. O tom povodu puto- 
vanja pripovieda Nicephor dosta obsežno (lib. VIIL, e. 14., p. 313): 
»sliedeće godine (13257) uda se Marija, kći Panypersebasta (ne- 
ćaka Andronika starijega i namjestnika Soluna) za srbskoga kralja ; 
malo za tim pohodi ju majka, a za njom dodje u pohode i otac, 
koj nehijede više biti podložan caru, nego odluči sam si prisvojiti 
carstvo, što bi mu pravom nasljedstva pripadalo. Ostaviv Solun, 
zaputi k svojemu zetu, kralju srbskomu, da se njegovu pomoćju 
domogne grčkoga priestola. Kralj zajedno sa zetom udari i opu- 
stoši sav priedjel do Strume (Xrovu9voz) i Sjera (Zeg68v).! Na to 
stariji car (Andronik IL.) od straha da nebude većega zla, odasla 
poslanstvo sa znakovi carskoga dostojanstva, koje primi Panyper- 
sebast u Skopju (Žxoziov), malome gradu, te obeća, da će unapried 
mirovati, i da neče ništa više tražiti. Povrativši se iza toga u Solun, 
težko oboli i za nekoliko dana umre. Budući se carica od straha 
pred Grci nehtjede povratiti, radi nedjela, što im je njezin suprug 
sa zetom počinio, prinuka joj otac cara, da odašalje poslanstvo u 
Skopje, da se s Urošem urede nekoji državni poslovi i da se ca- 
rica prisili na povratak kući“. Toga poslanstva bješe član i Ni- 
cephor, učitelj Irene i njezina brata (Annotationes p. 1233), koj 
zaputi u Skopje s caričinim bratom i njegovom pratnjom. Na 
tom je putu poslanstvo, nastavlja Nicephor, velikih potežkoća doži- 
vilo, jer se po Traciji raznio glas o navalah Skita (Tatara?), što 
je tako narod zastrašilo, da je bježao iz sela i zaklanjao se u gra- 
dove; putnici pako nalazili su putem prazne stanove, u kojih su 
imali prenoćiti i trudna tiela oporaviti. Sve što je poslanstvo putem 
od Carigrada do rieke Strume doživilo, to Nicefor prelazi, vjero- 
vatno kao stvar običnu. ,Ono pako, što se dalje zgodilo“, primje- 
ćuje putopisac, ,vriedno je, da se sluša“. Opisom rieke ,Strume“ po- 
čimlje Nicefor svoj pravi putopis. O toj rieci tvrdi, da ,niti je pje- 
šakom niti konjanikom pregaziva, za to, što je najveća od svih 
rieka, koje protiču 'Traciju i Makedoniju, te se u Hellespont i 
Egejsko more izlievaju. Struma postaje na najviših planinah, koje 
se neprekidno protežu od Crnoga do Jonskoga mora; dieleči južni 
kraj, Traciju i Makedoniju, od sjevernoga, od zemalja Miza (Mus0) 
i od rieke Istra; potonja je pako najveća izmedju onih rieka, što 
protiču Skitiju, te se sa pet (sic!) ušća u Crno more izlieva. "Vu 
dakle Strumu, punu vrtloga, prebacujuć jedinom ladjicom, obično 
' Cantacuzen. Histor. lib, IV. ed. Sehopeni, 1. I. 6. 43, p. 208—211. 
