188 A. VEBER, 
tko pred očima ima; pak u tom ima dva glavna pravca: učenjački 
i praktički. Strogomu je učenjaku glavna svrha, da protumači sve 
tiče zakonitost vlastitoga jezika, može se, poimence kod nas, upu- 
stiti u prispodobu s ostalimi slavjanskimi jezici, sa starom slaven- 
štinom; može popitati i druge europske jezike, pače može po- 
segnuti i do sanskrta. Al i on smije to samo onda učiniti, ako ima 
čitateljah, koji se razumiju u sve te stvari, inače mu je posao ne- 
plodan. — Drugčije mora postupati čovjek, koji piše slovnicu za 
praktičku porabu. Njemu mora biti svrha, ne samo da protumači 
oblike, nego da jih čitatelje svoje lahkim načinom i nauči. Zato se 
on ima ograničiti samo na takove oblike, koji ponajviše služe, mi- 
moišav pojedinosti i krajevah i pisacah; mora se proći prispoda- 
bljanja s onimi izvori, kojim oni, za koje piše, nisu vješti. Tko bi 
na primjer za naša srednja učilišta hotio napisati hrvatsku slovnicu, 
upuštajuć se duboko u staru slavenštinu, napisao bi djelo didaktički 
pogrešno. Traži se doduše i od praktičkoga gramatika, da se oba- 
zire na rezultate stroge znanosti, ali on i smije i mora svaki put 
od njih odstupiti, kad jih svojim čitateljem nemože drugčije pro- 
tumačiti, nego na temelju onih pomoćnih znanostih, kojim oni nisu 
vješti. Tako na primjer dokazuju učenjaci, da glagolj ležati spada 
u III, a ne u V. red; jer da je u staroj slavenštini bio umetak 5, 
pred kojim se je grleni suglasnik pretvorio u svoj nebni, a porad 
njega opet 5% preglasilo u a, pak je od leg-5-ti postalo najprije 
lež-5-ti, napokon /ež-a-ti. Toga čovjek, koji nezna stare slavenštine, 
nemože shvatiti; pače i onomu, koji ju znade, težko je to razu- 
mjeti, pošto ni u staroslavenskih riečnicih nedolazi niti oblik /eg-%-ti 
niti lež-5-ti, nego već gotov: oblik: ležati. U takovih se slučajih 
mora praktičkomu gramatiku dopustiti, da stvar tako protumači, 
kako če ga čitatelji bolje razumjeti, a to je, ako se ovaj i slični 
glagolji uvrste u V. red s umetkom a: lež-a-ti. "To je tim većma 
potrebno, što učenjaci, ako neće da izbrajaju, nemogu sastaviti pra- 
vila, koji su to glagolji, koji ovamo spadaju. Jedino, što bi jim 
moglo poslužiti, a to bi bio, ne već učeni, nego praktički način, 
da amo spadaju svi oni glegolji, koji pred umetkom a imadu 
nebni suglasnik; ali tu bi jih smeli glagolji Zljuč-a-ti, kuš-a-ti, 
pač-a-ti, pruž-a-ti, sluš-a-tt: ključ-a-m, kuš-a-m, a ne ključ-i-m, 
kuš-i-m itd. itd., koje i oni meću u V. red. Kad smo spomenuli 
pravila, treba nam i to primietiti, da je praktičkomu gramatiku na- 
