KNJIŽEVNE OBZNANE. 199 
O dalnjoj sudbini ovoga rukopisa ovo nam je poznato. Nastade 
vjera, da je evangjelje sv. Marka napisano vlastitom rukom ovoga 
evangjeliste; čim je da kako i svetinja i ugled onim sašivkom na- 
rastao, u kojih je to evangjelje napisano. S toga je jedan od dvaju 
patrijarha obitelji della Torre, ili Rajmundo (1213—1299) ili Pa- 
gano (1319-—1332), onih 7 sašivaka evangjelja sv. Marka iz rukopisa 
odkinuo i dao jih napose svezati u srebrne korice. Od ovih saši- 
vaka dobio je car Karlo IV god. 1354 dva posljednja te jih položio 
u Pragu, gdje su do danas (Dobrowsky: Fragmentum pragense 
evangelii s. Marci. Pragae 1718); dočim su ostale kanonici oglajski 
god 1418 predali gradu Cividalu, komu su već prije, naime gođe 
1409, ostali takodjer rukopis predali bili, gdje su ga poradi rata 
držali sigurnijim. Oglajski veći ostatak evangjelja sv. Marka izhodi 
si dvje godine kašnje (1420) republika mletačka, t& ga postavi u 
riznicu sv. Marka; ali ovdje, ne imajući dosta zraka i budući u 
vlažnom mjestu, sav skoro iztruniu, tako da postade nečitljivim. 
Taj indi rukopis, pisan u V ili VI stoljeću u gornjoj Italiji, 
dospije rano u Oglaj, odavle pako jedan odlomak u Prag zlatni 
(1354), druga dva najprije u Cividale, a jedan od ovih za tiem u 
Mletke. Onaj u Cividale predje u vlast tamošnjega kaptola, kod 
kojega se i danas čuva. On se je dobro uzdržao, samo što je pismo 
gdješto sbog vlage pobliedilo. 
Text toga staroga rukopisa može zanimati izpitatelje latinskoga 
prievoda sv. pisma novoga zavjeta, jer taj rukopis spada medju 
starije spomenike ovešvrsti. Ali drugo je, što nas zanima, pripisi 
na ime na okrajcih toga rukopisa. 
Rukopis imade široke prazne rube. Tuj je druga ruka u VI ili 
VII vieku zabilježila starom cursivom kratke liturgičke primjetbe, 
većinom da označi dane kada se evangjelja čitati imadu. Ali znatniji 
od ovih jesu pripisi imena onih putnika, ,qui venerunt in isto mo- 
nasterio“ (1. 4). Najviše tih pripisa imade na prvih devet listova. 
Tuj je sav prazan prostor rukopisa tako gusto izpunjen, da ne ima 
nigdje više mjesta, pače niti izmedjušredaka. |Počam od 12. lista 
imade malo pripisa na svakoj stranici, izza 19. lista imade više 
praznih stranica, a i sliedeće stranice, od 18. lista, rjedje su izpisane. 
Pripisi su da kako od prerazličitih ruku, a nisu nikakovim redom 
učinjeni. Imena su na ime ubilježena ondje i onako, kako se i 
gdje se dotičniku svidjelo. S toga su imena u rukopisu izpremie- 
šana, te stoje prema tomu, kako je mjesta bilo, sada uzporedice, 
sada jedno nad drugim. Pripisi nisu svi vlastoručni; jer je obično 
