216 IZVODI IZ ZAPISNIKA. 
nici, ako si obe svrhe i ne protuslove, pače se popunjuju. A što 
vriedi za knjižnice ovih dvaju zavoda u obće, to vriedi i za naše 
knjižnice akademičku i sveučilištnu. 
Sveučilištna knjižnica imade se osvrtati prije svega i u prvom 
redu na potrebe nastavne i to koliko za sveučilištne profesore, to- 
liko za slušatelje. Ona ima obsizati sve grane sveučilištne nastave 
i to za sva tri, s vremenom i četiri fakulteta, obaziruč se na 
obću nauku i njezino stanje u učenom svietu. 
Dočim knjižnica naše akademije valja da imade pred očima samo 
one struke, koje ona ima po svojih ustrojnih pravilih gojiti, pa i 
to obzirom na naš narod i našu zemlju: zadaća je akademije, pa 
i pomoćnice njezine, knjižnice, sve nauke, izuzam možebit jedinu 
matematiku i abstraktne znanosti individualisovati ; isto prirodoslovje 
imade, želi li svoju zadaću u akademiji koristno riešiti, iztraživanje 
svoje stegnuti ponajprije na balkanski poluotok. Zadatak indi aka- 
demičke knjižnice s te je ruke uži i specialniji od onoga, koji imade 
sveučilištna. 
Ako se svrha naše knjižnice s te strane shvati, a tako se imade 
shvatiti, to će se uvidjeti, da ona može biti sveučilištnim slušateljem 
od koristi veoma podredjene, jerbo oni nemogu još upotrebljavati 
toli specialnih učevnih sredstava, ako se možebit izuzmu učiteljski 
kandidati, niti se oni bave još naukom osvrćućom se pobliže na 
posebne naučne potrebe našega naroda i naše zemlje. A u tom 
smjeru popunjavaše se i popunjuje se do sada naša akademička 
knjižnica. Ona je sbilja i po svojoj sadržini pretežnim dielom jugo- 
slavenska. Prirast njezin redovito dolazi od učenih družtva slaven- 
skoga svieta, a koliko dolazi iz inostranstva kano iz Njemačke, 
Italije i Francezke, tiče se lih one specialne svrhe učenih zavoda. 
Kani li se našu akademičku knjižnicu u tom pravcu sačuvati i 
popunjavati, to imade ona ostati pod neposrednom upravom same 
akademije, te se ima ova i nitko drugi za nju brinuti. Predati našu 
knjižnicu upravi sveučilištnoj, značilo bi odsuditi ju u mnogom ob- 
ziru na stagnaciju. 
Istina je, naša akademija nemože mnogo trošiti na kupovanje 
knjiga; ali to se od nje ni nezahtieva. Akademička knjižnica raste 
znamenito već tim, što joj prispievaju časopisi i djela od učenih 
družtva, s kojimi je u savezu; prem se neizključuje mogućnost, da 
će po vremenu i veću svotu izdavati za djela i nabavljati pojedine 
sbirke rukopisa i t. d. 
Ako je tako, namiče se pitanje, koja bi po sveučiliste korist bila 
