IZVODI IZ ZAPISNIKA. so Hi 
da se naša knjižnica sdruži sa sveučilištnom? Djaci mogli bi se 
veoma malo poslužiti našom knjižnicom: bogoslovci i juriste po go- 
tovo nikako, ako izuzmeš riedkoga slušatelja, koji bi se bavio cr-' 
kvenom poviešću ili historijom prava našega naroda. Od slušatelja 
filosofskoga fakulteta mogao bi izuzeti gdjekojega kandidata za sla- 
vistiku i narodnu historiju. Od profesora sveučilištnih mogu se ovdje 
spomenuti oni, koji se bave granami nauke, tičućimi se pobliže na- 
šega naroda i naše zemlje. 
Prividno je, kada se veli, da bi u tom slučaju sveučilištna knji- 
žnica prištedila; jer uzmimo n. p. slavistiku, koja nam je najbliža; 
za djake imade sveučilištna knjižnica nabaviti poviše primjeraka i 
onih djela, kojih u akademičkoj imade; u tom bi dakle malo ili 
nebi ništa prištedila. Pa poraba naše knjižnice nije zapriečena ni 
profesorom, ni slušateljem sveučilištnim. Istina je, da poraba naše 
knjižnice nije ovaj čas tako lahka kano sveučilištne; ali tomu nije 
akademija kriva; a i ta zapreka će se ukloniti, čim se akademička 
sgrada dogotovi. Tada može akademija urediti posjet knjižnice, kano 
javnoga zavoda, tako za djake, kano i za profesore. Nu i sada 
smije akademija odbiti svaki prigovor, kano da bi nauka i iztra- 
živanje išto trpilo za to, što još knjižnica nije otvorena. Ona je 
ne samo članovom, nego i profesorom, pače svakomu književniku 
najvećom pripravnošću pošiljala knjige u kuću i djakom ih uz pre- 
poruku davala. Ovom su se pripravnošću služili u izobilju svi oni 
koji se kod nas osbiljno naukom bave, a ti se i najmanje tuže. 
Ali sveučilištni knjižničar u svojoj predstavki na kr. zem. vladu 
ne traži, da se akademička pomieša sa sveučilištnom, pače pred- 
laže, da akademija naznači uvjete, pod kojimi bi htjela pristati na 
sdruženje, samo da knjižnica njezina dodje pod krov sveučilištne 
sgrade i pod upravu sveučilištnoga knjižničara. Ovdje se dakle radi 
samo o njeke vrsti personalnoj uniji medju sveučilištnom i akade- 
mičkom knjižnicom. Kakovo bi moglo biti to sdruženje ? 
Sveučilištna knjižnica bila bi u svojih sobah, akademička u svojih. 
Jedna i druga imala bi odieljene kataloge i inventare. Akademija 
pridržala bi si pravo, da si svoju knjižnicu preuzme, čim bi joj se 
svidilo, ona bi morala postaviti takodjer nadzornika, koji bi ju 
izvješćivao, jeda li sveučilištni knjižničar jednako štiti interese 
akademičke, kano i sveučilištne knjižnice. Pošto pako sveučilištni 
knjižničar nije činovnik akademije, nebi preostalo u protivnom slu- 
čaju akademiji drugo, nego prenesti svoju knjižnicu u svoju sgradu, 
ne bez velike smetnje i velikoga troška. A sve to samo iz one 
