BRSKOVO, DANJ I PUTEVI PO SRP. ZEMLJ. 3 
Brskovo“; kako se ,u jednom spomeniku mletačkom od 1309 godine 
u vreme kralja Milutina spominju perperi brskovski“ iz čega se 
vidi, ,kako je Brskovo bilo važno trgovačko mesto“; kako se i 
prije toga, godine 1282 spominju novci brskovski, jer ih te godine 
mletačka vlada ,proglašava za lažne, izdajući u tom smislu naredbe 
knezovima zadarskom, dubrovačkom, konsulima dračkom, kotorskom 
i apuljskom“. Prof. S. Ljubić u svome djelu Opis nov. jugosl. XX 
spominje rudnike ,srebrne u Rudniku i blizu Brskova i izričući 
da je to ,Kruševo blizu Diokleje“ ističe, kako je tu bila ,kovnica 
srebrnih groša srbskih u mletačkih spomenicih za kralja Stjepana 
Dragutina“ i kako se simo to mjesto spominje u dubrovačkom 
zakoniku od 1272 i u ugovoru sklopljenu Đ lipnja 1219 megju 
Dubrovčanima i Kotoranima. Rudnik Kruševo blizu Brskova spo- 
minje i Mijatović (Glasnik 23, 236) kao slavni rudnik srebra, za 
koji misli ,da je imao još dosad dovoljno neocenjeni uticaj na eko- 
nomni razvitak gornje Zete“, pa nastavlja, da ,što Kruševo samo 
nije dostiglo onoliku trgovačku važnost, kakvu je imalo n. pr. Novo 
Brdo, tome mora da je uzrok baš u toj okolnosti, što je u njegovoj 
najbližoj okolini već postojala stara frgovačka varoš, koja se već 
odavno načinila središtem za sticaj trgovaca, te je tako reći pred 
vratima Kruševa bila već gotova probitačna pijaca za njegovo srebro“. 
Odmah za tim po lijubićevim Listinama iz 1818 navodi Mlečića 
zlatara Blaža, koji je u Brskovu šestnaest godina svoj zanat radio. 
Istakavši ovako sve što je važnije za trgovačku i kulturnu karak- 
teristiku Brskova prijeći ćemo na ono, što je za nas ovdje najglav- 
nije, na govor Mijatovića o položaju. On kaže (Glas. 53, 234), da 
ni na novijim ni na starijim kartama, koje su mu pristupne bile, 
nije mogao nači toga mjesta, niti se po raznim putopisima koji 
opisuju srpske zemlje mogao namjeriti na koga, da ga spominje. 
Za tijem kao odgovor na postavljeno pitanje meće opće resultate: 
da je ležalo negdje na putu iz Dubrovnika u dalju unutrašnjost 
srpskih zemalja, al: ne baš tako, da se na nj moralo udariti, jer 
se ostavljalo da se dubrovačka kuplja mogla nositi i mimo njega; 
da na pošljetku ono nije moglo biti daleko od Dubrovnika 1 Kotora, 
i da ga na svu priliku treba tražiti negdje u južnome kraju Bosne 
i Hercegovine, jer su samo taj kraj držali Turci još 1399 god. itd. 
Navodeći ,da je Zeta ili Diokleja bila prva srpska oblast, koja se 
bogatstvom i civilizacijom pre sviju ostalih krajeva srpskih podigla“ ; 
navodeći dalje, kako je Mlečićima u brskovskim perperima vladika 
crkve sv. Mihaila (a to je dukljanski ili zetski) isplatio štetu nekakvu, 
* 
